Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 367/3973/14-ц

провадження № 61-37422св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Ірпінська міська державна лікарня ветеринарної медицини,
третя особа - начальник Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Бісюк Василь Васильович,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини, третя особа - начальник Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Бісюк В. В., про скасування наказу.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря-радіолога в Ірпінський лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи, яка розташована на території Ірпінського міського ринку Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-2002» (далі - ТОВ «Вектор-2002») та є структурним підрозділом Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини.

Відповідно до наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 квітня 2014 року № 84 з метою проведення позачергової атестації було створено комісію та призначено проведення атестації фахівців державної лабораторії ветеринарної-санітарної експертизи на ринках «Столичний» Києво-Святошинського району,

ТОВ «Вектор-2002» місто Ірпінь та смт Рокитне Київської області.

З наказом позивач була ознайомлена 24 квітня 2014 року.

Згідно з протоколом № 1 засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 травня

2014 року ОСОБА_1 у цей день не з`явилася на атестацію з поважних причин. Рекомендовано керівнику установи повідомити спеціалістові про перенесення її атестації.

Відповідно до протоколу від 30 травня 2014 року № 2 засідання тієї ж атестаційної комісії позивач повторно не з`явилася на атестацію з поважних причин, термін проведення атестації щодо неї було перенесено, а керівнику установи рекомендовано повідомити ОСОБА_1 про перенесення її атестації.

Проведення атестації позивача було призначено на 13 червня 2014 року.

Згідно з наказом начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 від 06 червня 2014 року № 28 на тимчасово виконуючого обов`язки завідуючого Ірпінською лабораторією ветеринарної санітарної експертизи на ринку ТОВ «Вектор-2002» ОСОБА_3 покладено обов`язок зобов`язати лікаря-радіолога ОСОБА_1 з`явитися 13 червня 2014 року на засідання Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області для участі у проходженні позачергової атестації.

17 червня 2014 року начальником Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 видано наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким лікарю-радіологу

ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни та зобов`язано ОСОБА_1 пройти повторну атестацію та попередньо узгодити час її проведення з атестаційною комісією Головного управління ветеринарної медицини в Київській області.

Позивач вважає наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17 червня 2014 року незаконним, оскільки в день атестації вона перебувала на лікарняному та оригінал листка непрацездатності здала до бухгалтерії, тому керівництву було відомо, що її неявка зумовлена поважною причиною.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просила суд скасувати наказ Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини від 17 червня 2014 року № 32 за підписом начальника лікарні ОСОБА_2. про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада

2017 року (у складі судді Саранюк Л. П.) позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ від 17 червня 2014 року № 32 за підписом начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» лікаря-радіолога ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вказаний наказ видано з порушенням вимог закону, оскільки 13 червня 2014 року позивач не з`явилася на засідання атестаційної комісії з поважних причин, а саме у зв`язку з перебуванням на лікарняному, про що було відомо керівництву.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада

2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, оскільки позивач ухилилася від проведення атестації щодо неї без поважних причин, то у відповідача були підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності з накладенням на неї дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. При притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем було дотримано вимог трудового законодавства щодо строків накладення дисциплінарного стягнення та порядку до його притягнення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що наказ від 17 червня 2014 року № 32 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності видано з порушенням її прав та без врахування тієї обставини, що у день атестації вона перебувала на лікарняному. У діях ОСОБА_1 не має порушення трудових обов`язків чи трудового розпорядку, а тому її неявка на атестацію не є дисциплінарним проступком.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря-радіолога в Ірпінський лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи, яка розташована на території Ірпінського міського ринку ТОВ «Вектор-2002»

та є структурним підрозділом Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини.

Відповідно до наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 квітня 2014 року № 84 з метою проведення позачергової атестації було створено комісію та призначено проведення атестації фахівців державної лабораторії ветеринарної-санітарної експертизи на ринках «Столичний» Києво-Святошинського району,

ТОВ «Вектор-2002» місто Ірпінь та смт Рокитне Київської області.

З наказом позивач була ознайомлена 24 квітня 2014 року.

Згідно з протоколом № 1 засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 травня

2014 року ОСОБА_1 у цей день не з`явилася на атестацію з поважних причин. Рекомендовано керівнику установи повідомити спеціалістові про перенесення її атестації.

Відповідно до протоколу від 30 травня 2014 року № 2 засідання тієї ж атестаційної комісії позивач повторно не з`явилася на атестацію з поважних причин, термін проведення атестації щодо неї було перенесено, а керівнику установи рекомендовано повідомити ОСОБА_1 про перенесення її атестації.

Проведення атестації позивача було призначено на 13 червня 2014 року.

Згідно з наказом начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 від 06 червня 2014 року № 28 на тимчасово виконуючого обов`язки завідуючого Ірпінською лабораторією ветеринарної санітарної експертизи на ринку ТОВ «Вектор-2002» ОСОБА_3 покладено обов`язок зобов`язати лікаря-радіолога ОСОБА_1 з`явитися 13 червня 2014 року на засідання Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області для участі у проходженні позачергової атестації.

17 червня 2014 року начальником Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 видано наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким лікарю-радіологу

ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни та зобов`язано ОСОБА_1 пройти повторну атестацію та попередньо узгодити час її проведення з атестаційною комісією Головного управління ветеринарної медицини в Київській області.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статями 139, 140 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана; 2) звільнення.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, аналізуючи норми статей 147-149 КЗпП України, роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що наказ

від 17 червня 2014 року № 32 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності видано з порушенням її прав та без врахування тієї обставини, що в день атестації вона перебувала на лікарняному та оригінал листка непрацездатності здала до бухгалтерії.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про ветеринарну медицину»

(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство про ветеринарну медицину складається з Конституції України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, виданих відповідно до них.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 квітня 2008 року № 189 (далі - Положення № 189 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), непрацездатність (утрата працездатності) - це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

Таким чином, факт тимчасової непрацездатності працівника унеможливлює виконання ним своїх трудових обов`язків з поважних причин і на законних підставах звільняє його від їх виконання та відповідальності за їх невиконання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідач втретє не з`явилась у день проведення чергового засідання атестаційної комісії 13 червня 2014 року. Крім того, апеляційним судом досліджено причини її нез`явлення на атестацію та обґрунтовано визнано їх неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ветеринарної медицини в Київській області листом від 02 червня 2014 року підтвердило правомірність призначення атестації позивача та неприпустимість її неявки на засідання комісії.

Відповідно до частини третьої статті 100 Закону України «Про ветеринарну медицину» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) питання щодо підвищення кваліфікації, атестації та етики спеціалістів ветеринарної медицини, що провадять ветеринарну практику, покладаються на професійну громадську організацію, уповноважену Державним департаментом ветеринарної медицини з державною інспекцією ветеринарної медицини.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 101 Закону України «Про ветеринарну медицину» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спеціалісти ветеринарної медицини підлягають атестації у порядку, встановленому законодавством. За результатами атестації визначається відповідність працівників займаній посаді та рівень їх кваліфікації, присвоюються категорії з визначенням відповідної заробітної плати. Положення про післядипломну освіту та періодичні курси підвищення кваліфікації спеціалістів, а також порядок атестації спеціалістів ветеринарної медицини затверджує Департамент ветеринарної медицини з державною інспекцією ветеринарної медицини.

Пунктом 1 Положення про порядок проведення атестації спеціалістів ветеринарної медицини державних установ, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 07 вересня

2009 року № 321 (далі - Положення № 321 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), передбачено, що атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ ветеринарної медицини проводиться з метою підвищення ефективності діяльності зазначених працівників.

Відповідно до пункту 1.8 Положення про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, затвердженого наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 15 квітня 2002 року № 16 (далі - Положення № 16

(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)),

на посаду лікаря ветеринарно-санітарної експертизи призначається лікар ветеринарної медицини, який має досвід практичної роботи за фахом не менше трьох років або пройшов відповідну підготовку та атестацію.

Згідно з пунктом 22 Положення № 321, якщо спеціаліст ветеринарної медицини, який атестується, не з`явився на засідання атестаційної комісії з поважних причин (відпустка, відрядження, хвороба тощо), комісія має право перенести термін атестації, оформивши його протоколом. Якщо спеціаліст ветеринарної медицини, який атестується, не з`явився на засідання атестаційної комісії без поважних причин, комісія має право провести атестацію за його відсутності та прийняти рішення (про невідповідність займаній посаді, про відповідність або про перенесення терміну атестації).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 12 липня 2017 року, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної лікарні ветеринарної медицини міста Ірпінь, Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини Київської області, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування наказу від 06 червня 2014 року № 28 про проведення позачергової атестації (справа № 367/3677/14), відмовлено.

Апеляційним судом у справі № 367/3677/14 встановлено, що оспорюваний наказ, виданий Ірпінською міською державною лікарнею ветеринарної медицини Київської області у межах своїх повноважень і з дотриманням Положення № 321.

Таким чином, оскільки позивач ухилилася від проведення атестації щодо неї без поважних причин, то у відповідача були підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності з накладенням на неї дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. При притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем було дотримано вимог трудового законодавства щодо строків накладення дисциплінарного стягнення та порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Постанова апеляційного суду є достатньо мотивованою та такою, що відповідає нормам закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк