КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 759/13011/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/11346/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом кредитної спілки «Борисфен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду міста Києва прийняте 18 квітня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді П`ятничук І.В., інформація про дату складання повного тексту судового рішення відсутня),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , з якої просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути заборгованість за кредитним договором №58 від 31 січня 2014 року в сумі 308318 грн 38 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору №58 від 31 січня 2014 року 33304 грн 77 к., заборгованість за кредитним договором №574 від 2 вересня 2014 року у сумі 44219 грн 26 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору №574 від 2 вересня 2014 року в сумі 20533 грн 61к., а всього 128 889 грн 02 к.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено кредитний договір №58 від 31 січня 2014 року на суму 135000 грн зі сплатою 30% річних терміном з 31 січня 2014 року по 31 січня 2019 року в подальшому між вказаними сторонами укладались ряд договорів, зокрема: за додатковим договором №1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору №58 від 31 січня 2014 року відповідач отримала від позивача кредитні кошти на суму 92000 грн зі сплатою 30 % річних на термін 21 серпня 2015 року по 21 серпня 2018 року; кредитний договір №574 від 2 вересня 2014 року, за яким кредитор надав Медвідь 125000 грн кредитних коштів зі сплатою 30 % річних на термін з 2 вересня 2014 року по 2 вересня 2019 року, а також укладено додаткову угоду №1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору №574 від 2 вересня 2014 року, згідно якої позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 72000 грн зі сплатою 30% річних на термін з 31 липня 2015 року по 31 липня 2018 року.

Проте, боржник належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання тому позивачем 7 березня 2018 року направлено вимогу про дострокове повернення коштів. В подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. вчинено виконавчий напис на іпотечному договорі, яким стягнуто заборгованість відповідача за кредитним договором та проценти по вказаним договорам станом на 5 березня 2018 року на суму 608110 грн 86 к.

Оскільки боржник своєчасно не виконує взяті зобов`язання позивач змушений був звернутись із позовом до суду про стягнення заборгованості по відсоткам за період з 07 травня 2019 року по 11 грудня 2018 року та стягнення суму коштів визначеною ст.625 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року позов КС «Борисфен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь КС «Борисфен» заборгованість за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року в сумі 308318 грн 38 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору №58 від 31 січня 2014 року 33304 грн 77 к., заборгованість за кредитним договором №574 від 2 вересня 2014 року у сумі 44219 грн 26 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору №574 від 2 вересня 2014 року в сумі 20533 грн 61к., а всього 128 889 грн 02 к.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суд першої інстанції незаконне, та необґрунтоване, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.Зокрема, вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про стягнення відсотків по кредиту поза межами дії кредитних договорів. Судом не досліджувалось правильність нарахування залишки несплаченої заборгованості по тілу кредитів та відсотків по ним. Також вказує, що відповідача належним чином не повідомлено про збільшення позовних вимог, чим порушено її права.

Від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін. При цьому вказує, що скаржником не надано альтернативного розрахунку заборгованості, який би спростовував наданий позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний суд ухвалив розглянути дану справу в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 січня 2014 року між КС «Борисфен» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 58 відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 135000 грн. зі сплатою 30% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів і сплати відсотків до 31 січня 2019 року (а.с. 7,8).

2 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №574 відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 125000 грн. зі сплатою 30% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів і сплати відсотків до вересня 2019 року (а.с.11,12).

31 липня 2015 року між КС «Борисфен» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 574 відповідно до умов якого, позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в розмірі 72000 грн. зі сплатою 30% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів і сплати відсотків до 31 липня 2018 року (а.с. 13-14).

21 серпня 2015 року між КС «Борисфен» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № 58 відповідно до умов якого, позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит а розмірі 92000 грн. зі сплатою 30% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів і сплати відсотків до 21 серпня 2018 року.

Судом встановлено, що з метою забезпечення зобов`язання за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачем 22 вересня 2014 року укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Багдасаровою О.М. реєстровий № 862 згідно якого іпотекодавець ( відповідач) передав в іпотеку позивачу належне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому судом встановлено, що позивач - кредитна спілка свої зобов`язання за вказаними договорами виконала у повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у розмірах встановлених договорами, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 31січня 2014 року 135000 грн; від 21 серпня 2015 року - 92000 грн, 2 вересня 2014 року - 125000 грн., 31 липня 2015 року - 72000 грн. (а.с. 15-18).

Проте матеріали справи не містять доказів, які спростовували факт видачі вищевказаних коштів і як наслідок виконання зобов`язань позивача надати грошові кошти ОСОБА_1

7 березня 2018 року кредитор направив вимогу до ОСОБА_1 про необхідність достроково повернути заборгованість за кредитними договорами протягом тридцяти днів (а.с. 35-40).

В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за вказаними кредитними договорами приватним нотаріусом КМНО Кисельовою Н.В. вчинено виконавчий напис за іпотечним договором за яким стягнуто заборгованість з відповідача за кредитом та процентами станом на 5 березня 2018 року становила 608110 грн. 86 к. (а.с. 41).

Як вбачається із змісту заяви про збільшення розміру позовних вимог станом на 11 грудня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить:

- за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року становить 30831 грн 38 к. з яких: 9427 грн 41 к. - заборгованість по відсоткам; 3500 грн 17 к. - 3 % річних від простроченої суми процентів; 12871 грн 80 к. -індекс інфляції за час прострочки сплати процентів; 1332 грн - 3% річних від простроченої суми кредиту; 3700 грн - індекс інфляції за час прострочки по поверненню простроченого кредиту.

- за додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року становить 33304 грн 77 к. з яких: 11720 грн 55 к. - заборгованість по відсоткам; 3790 грн 93 к. - 3 % річних від простроченої суми процентів; 11620 грн 47 к. - індекс інфляції за час прострочки сплати процентів; 1572 грн 82 к. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 4600 грн - індекс інфляції за час прострочки по поверненню простроченого кредиту.

- за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року становить 44219 грн 26 к. з яких: 15889 грн 31 к. - заборгованість по відсоткам; 4547 грн 84 к. - 3 % річних від простроченої суми процентів; 15462 грн 22 к. - індекс інфляції за час прострочки сплати процентів; 2119 грн 89 к. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 6200 грн - індекс інфляції за час прострочки по поверненню простроченого кредиту.

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року становить 20533 грн 61 к. з яких: 9061 грн 77 к. - заборгованість по відсоткам; 1553 грн 12 к. - 3 % річних від простроченої суми процентів; 5081 грн 88 к. - індекс інфляції за час прострочки сплати процентів; 1280 грн 34 к. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 3556 грн 50 к. - індекс інфляції за час прострочки по поверненню простроченого кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції вказував на те, що нарахування та сплата процентів погоджена між сторонами договору та відповідно до умов укладених договорів та додаткових угод до них має бути сплачена за весь час дії договору.

Проте апеляційний суд в повній мірі не може погодитись із таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У вказаних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, вимога про дострокове погашення заборгованості пред`явлена 7 березня 2018 року, отже змінено кінцеву дату виконання договору на 5 квітня 2018 року. А тому стягнення з ОСОБА_1 відсотки поза межами дати виконання договору є необґрунтованим.

Ураховуючи викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині.

Отже відсотки мають розраховуватись наступним чином.

Сума санкції = С x Z x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Z - відсоток річних, зазначений в договорі.

Д - кількість днів прострочення

А відтак сума відсотків за кредитними договорами становить 9201 грн 39 к. з яких:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року сума відсотків за користування кредитом становить 1885 грн 48 к. (74000x30 x31:365:100);

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року сума відсотків за користування кредитом становить 2344 грн 11 к. (92000 x30 x31:365:100);

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року сума відсотків за користування кредитом становить 3159 грн 45 к. (124000x30 x31:365:100);

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року сума відсотків за користування кредитом становить 1812 грн 35 к. (71130x30x31:365:100).

Зважаючи на викладене, також рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційне збільшення підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити серед іншого три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахуноктрьох відсотків річних здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де:

С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

А відтак сума 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами за період з 6 березня 2018 року по 11 грудня 2018 року становить:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 43 грн 55 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 1709 грн 10 к.;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 54 грн 14 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 2124 грн 82 к.;

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 72 грн 97 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 2863 грн 89 к.;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 41 грн 86 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 1642 грн 81 к.

Так, позивачем заявлено вимоги по стягненню 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання по сумі кредиту за період з 6 березня 2018 року по 11 грудня 2018 року у наступних розмірах:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року в розмірі 1332 грн 10 к.;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року в розмірі 1572 грн 82 к.;

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року в розмірі 2119 грн 89 к.;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року в розмірі 1280 грн 34 к.

А тому, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами за період з 6 березня 2018 року по 11 грудня 2018 року у таких розмірах:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 43 грн 55 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 1332 грн 10 к.;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 54 грн 14 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 1572 грн 82 к.;

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 72 грн 97 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 2119 грн 89 к.;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року: 3% річних від простроченої суми відсотків становить 41 грн 86 к., 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту становить 1280 грн 34 к.

При цьому сума коштів в частині стягнення з відповідача на користь позивача індекс інфляції за час прострочення сплати зобов`язання становить:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 119 грн 53 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 4691 грн 12 к.;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 148 грн 60 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 5832 грн 21 к.;

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 200 грн 29 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 7860 грн 80 к.;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 114 грн 89 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 4509 грн 19 к.

Так, позивачем заявлено вимоги по стягненню індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання по сумі кредиту за період з 6 березня 2018 року по 11 грудня 2018 року у наступних розмірах:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року в розмірі 3700 грн;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року в розмірі 4600 грн;

- За договором за кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року в розмірі 6200 грн;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року в розмірі 3556 грн 50 к.

З урахуванням змісту позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами за період з 6 березня 2018 року по 11 грудня 2018 року у таких розмірах:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 119 грн 53 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 3700 грн;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 148 грн 60 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 4600 грн;

- За кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 200 грн 29 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 6200 грн;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року: індекс інфляції від простроченої суми відсотків становить 114 грн 89 к., індекс інфляції від простроченої суми по тілу кредиту становить 2556 грн 50 к.

Проте суд першої інстанції на указане уваги не звернув, належним чином не перевірив наданий позивачем розрахунок, не звернув уваги на те, що позивачем направивши вимогу до відповідача змінив кінцеву дату виконання договору на 5 квітня 2018 року, а тому безпідставно стягнув з ОСОБА_1 відсотки поза межами дати виконання договору.

Отже з урахуванням викладеного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів у розмірі 33358 грн 77 к. з яких:

- За договором за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року у розмірі 7080 грн 56 к.;

- За додатковим договором № 1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору № 58 від 31 січня 2014 року 8719 грн 67 к.;

- За кредитним договором № 574 від 2 вересня 2014 року 11752 грн 60 к.;

- за додатковим договором № 1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору № 574 від 2 вересня 2014 року 5805 грн 94 к.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Доводи скаржника щодо правильності проведення розрахунку залишку несплаченої заборгованості по тілу кредитів апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів спростування заявленого позивачем розміру заборгованості по тілу кредиту.

Посилання скаржника про те, що її не було повідомлено про збільшення розміру позовних вимог апеляційним судом не приймається до уваги, оскільки позивачем виконуючи приписи норм цивільного процесуального кодексу направлено на адресу відповідача заяву про збільшення розміру позивних вимог, на підтвердження чого надано документи що підвереджують направлення (а.с.с 83-86).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що вимоги позивача задоволено судом на 25,88 %, апеляційний суд розподіляє судові витрати та вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені судові витрати за подачу позовної заяви з ОСОБА_1 у розмірі 500 грн 35 к. В свою чергу з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2149 грн 48 к. за подачу апеляційної скарги.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, судом,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 рокускасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов кредитної спілки «Борисфен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Борисфен» заборгованість за кредитним договором № 58 від 31 січня 2014 року в сумі 7080 грн 56 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 21 серпня 2015 року до кредитного договору №58 від 31 січня 2014 року 8719 грн 67 к., заборгованість за кредитним договором №574 від 2 вересня 2014 року у сумі 11752 грн 60 к., заборгованість за додатковим договором №1 від 31 липня 2015 року до кредитного договору №574 від 2 вересня 2014 року в сумі 5805 грн 94 к., а всього 33358 грн 77 к.

У решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Борисфен»500 грн 35 к. судового збору.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з кредитної спілки «Борисфен»на користь ОСОБА_1 2149 грн 48 к. судового збору.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: кредитної спілки «Борисфен» (, адреса: 03062, м. Київ, вул.. Академіка Туполєва, 8, оф. 7);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України

Головуючий:

Судді: