Єдиний унікальний номер 725/254/19
Номер провадження 2/725/33/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.12.2018 року. Під час вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5, який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Вказувала на те, що кілька останніх місяців відповідач не надає допомогу в матеріальному забезпеченні їх сина, хоча має можливість сплачувати грошові кошти на утримання дитини, оскільки є особою працездатного віку, отримує заробіток за кордоном. Самостійно забезпечити сина усім необхідним для його фізичного та духовного розвитку, розвитку здібностей, відвідування гуртків, у неї немає можливості, оскільки вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, єдиним джерелом її доходу є пенсія по інвалідності, має на утриманні непрацездатну матір.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, в їх інтересах діяли представники.

Так, представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнала частково, зокрема вказала, що відповідач не відмовляється та не ухиляється від свого обов'язку утримувати їх спільного з позивачкою сина, проте має змогу сплачувати аліменти щомісяця розмір яких не перевищує 1800 грн., оскільки аналогічний розмір аліментів він вже сплачує на утримання сина від іншого шлюбу. Крім того, вказувала, що відповідач завжди надавав матеріальну допомогу на утримання свого сина ОСОБА_5, проте останні шість місяців він ніде не працює. Просила врахувати вказані обставини та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх сина в розмірі 1800 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.12.2018 року шлюб між позивач та відповідачем, який укладений 12.11.2010 року, розірвано (а/с 7).

Під час вказаного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 6).

За наслідками розгляду справи встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За наслідками розгляду справи не встановлено, що відповідач є непрацездатним, згідно наявних в матеріалах справи доказів, останній є особою працездатного віку, проте на час розгляду справи офіційно не працює, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання ь якого сплачує аліменти в сумі 1800 грн. щомісячно відповідно до виконавчого листа виданого на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2018 року, періодично добровільно надавав допомогу позивачу на утримання їх спільного сина.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1452 грн., а також на її утриманні перебуває мати пенсійного віку.

Неповнолітній ОСОБА_5 окрім навчання в школі також відвідує заняття з англійської мови та рукоділля в шкоді розвитку дитини «Кіндерлайф», сума занять з 01.09.2018 року складає 1100 грн. (а/с 18).

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи об'єктивні обставини справи, перебування на утриманні у відповідача іншого неповнолітнього сина, відсутність доказів того, що на його утриманні перебувають інші непрацездатні особи, однаковий обов'язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно та саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання доньки та не буде суперечити інтересам сторін.

При цьому, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом з тим ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, за наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, в матеріалах справи відсутні відомості про його доходи, представник відповідача вказувала на те, що останні шість місяців в нього відсутній заробіток, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про не достатність доходів відповідача на момент розгляду справи для визначення розміру аліментів не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі за даним рішенням не повинен бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Так, позивач звернулась до суду з даним позовом 10.01.2019 року, а тому саме з цього часу слід стягувати аліменти за рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати за вимогами про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання їх спільного сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. (одна тис. вісімсот грн.) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 18 березня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна