Дата документу 15.03.2019 Справа № 333/1456/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/1456/18 Головуючий у 1-й інстанції: Холод Р.С.
Пр. №22-ц/807/1614/19
УХВАЛА

15 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження у цій справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 354 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій справі, проголошено 21.01.2019 року.

Встановлено, що повний текст рішення суду першої інстанції складено 30.01.2019 року (а.с. 155).

Згідно із ст. 354 ч. 2 п. 1 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Також встановлено, що апеляційну скаргу направлено поштою скаржником через суд першої інстанції лише 04.03.2019 року (відмітка на конверті а.с. 172).

У вищезазначені апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що на день подачі апеляційної скарги повний текст оскаржуємого рішення суду першої інстанції вона не отримувала та надала витяг останнього з ЄРДСР (а.с. 161-168).

При цьому, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі чи окремо не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, що передбачено ст. 354 ч. 2 п. 1 ЦПК України.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Крім того, при подачі вищезазначеної апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплатила судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що відповідачу у минулому році був поставлений онкологічний діагноз та вона майже 1,5 року проходить дороговартісне лікування з метою врегулювання свого життя. Тому, на підставі ст. 8 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору (копії медичних епікризів станом на 2018 рік додає).

Проте, ніяких доказів чи документів на підставі яких суд апеляційної інстанції повинен звільнити ОСОБА_1 від сплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги не додає.

В силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім"ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, відповідач ОСОБА_1 до визначеної категорії осіб не відноситься.

Саме ж клопотання із наданими документами, самі по собі не можуть слугувати доказом про скрутний майновий стан ОСОБА_1 на момент подачі апеляційної скарги, а тому є недостатніми для вирішення апеляційним судом питання про звільнення від сплати судового збору за подачу до апеляційного суду вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Згідно із ст. 3 ч. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 № 2147-VIII почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент подачі позову до суду першої інстанції, судовий збір за подачу позовної заяви на рішення суду майнового характеру для юридичних осіб оплачується у розмірі 1,5% ціни позову (32007,74 грн.), але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 01.01.2018 року складає 1762 грн.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 6 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1762 грн.), тобто 2643 грн.

Отже, скаржнику при подачі апеляційної скарги необхідно було сплатити 2643 грн. судового збору.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: ОСОБА_2 отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 38025409; Номер рахунку отримувача: 0011.

При вищевикладених обставинах, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку

та оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 2643 грн. зі сплатою на вказані реквізити або відповідні документи на підтвердження свого майнового стану на момент звернення до суду з апеляційною скаргою (довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік, на підтвердження відсутності у скаржника інших доходів, довідку про наявність виплат соціальної допомоги, довідку з центру зайнятості, копію трудової книжки тощо) в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя доповідач М.С. Гончар