Справа № 732/1908/18
Провадження № 2/732/171/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретаря Пінчук С.М., за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2., відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Бутівська сільська рада Городнянського району, Чернігівської області у складі Городнянської міської ради, Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, Ріпкинська районна державна нотаріальна контора, Городнянська районна державна адміністрація, про поновлення строку визнання недійсним, визнання недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсним та скасування реєстрації державних актів на право власності на землю

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в її інтересах звернувся до суду з позовом і просив: поновити строк на визнання недійсним, визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію Свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2010 № 693 видане на ім"я ОСОБА_4 Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою; поновити строк на визнання недійсним та скасувати державну реєстрацію Свідоцтва про право на Спадщину від 26.05.2010 № 717 видане на ім"я ОСОБА_3 Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою; поновити строк на визнання недійсним, визнати недійсним і скасувати реєстрацію Державного акту Серії НОМЕР_4, виданого на ім"я ОСОБА_3 на земельну ділянку НОМЕР_5, розміром 3,1522 га, зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00429; поновити строк на визнання недійсним, визнати недійсним і скасувати реєстрацію державного акту Серії НОМЕР_6, виданого на ім"я ОСОБА_3 на земельну ділянку НОМЕР_7, розміром 0,3657 га, зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00428; поновити строк на визнання недійсним, визнати недійсним і скасувати реєстрацію Державного акту Серії НОМЕР_8, виданого на ім"я ОСОБА_4 на земельну ділянку НОМЕР_9, розміром 0,3657 га, зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00426; поновити строк на визнання недійсним, визнати недійсним і скасувати реєстрацію Державного акту Серії НОМЕР_10, виданого на ім"я ОСОБА_4 на земельну ділянку НОМЕР_11, розміром 3,1533 га, зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договори оренди землі за № 00427.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач почала оформляти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6Під час оформлення спадкової справи стало відомо, що земельні ділянки успадковані іншими особами - відповідачами. Таку інформацію позивачу повідомили працівники відділу Держгеокадастру. Тому позивач обрав найбільш ефективний, на її думку, спосіб захисту прав - скасування зареєстрованих прав позивачів з метою безперешкодного оформлення своєї спадщини.

У судовому засіданні позивач підтримала свій позов з підстав у ньому викладених. Представник позивача наполягав, що строк звернення з позовом до суду не пропущено, оскільки про порушення своїх прав позивач дізналась 04.09.2018 року, коли їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав, що її спадкова земельна ділянка накладається на земельні ділянки приватної власності інших громадян - відповідачів у справі. Крім того сторона позивача подала до суду список жеребкування, посилаючись, що при оформленні державного акту спадкодавцем відповідачів було переплутано номер належного паю з номером паю належного спадкодавцю позивача.

Треті особи завчасно надали докази, що стосуються предмету спору, участі своїх представників в суді не забезпечили. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_3 подав завчасно відзив на позов, де виклав свої заперечення (а.с.50-53)

ОСОБА_4 подала письмові пояснення на позов (а.с.198).

У судовому засіданні вимоги позову обидва відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4. не визнали і просили в його задоволенні відмовити, оскільки заявлений до них позов не ґрунтується на Законі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, заперечуючи проти позову у суді , вказали, що позивач неправомірно звинувачує їх в тому, що вони отримали у спадщину земельну ділянку її матері. Їх спадкодавцем є ОСОБА_7 і будь-яких стосунків з ОСОБА_6 відповідачі не мали. Саме матері відповідачів державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_12 був виданий 15 червня 2006 року, що підтверджував її право на земельну ділянку площею 0,7314 га (пасовище), кадастровий номер НОМЕР_13 та площею 6,3065 га (рілля кадастровий номер НОМЕР_14. ОСОБА_6 отримала земельну ділянку на 4 місяці пізніше і її земельна ділянка має інші кадастрові номери. Виданий пізніше державний акт мав бути виданий на вільну земельну ділянку і не міг бути виданий на земельну ділянку їх спадкодавця. Відповідачі вказують і на недоліки позовної заяви - відсутність норми матеріального права, яка була порушена та на підставі якої мають бути захищені права, суть самого порушення і причетність відповідачів до такого порушення. Наполягають також на застосуванні наслідків позовної давності, оскільки з дня смерті спадкодавця позивача (14.11.2015) на момент звернення з позовом до суду (29.11.2018) пройшов трирічний термін. Крім того, відмінність у поданні номерів жеребкування, на які посилається позивач, належним чином не оформлено документами. Наданий відповідачам список оформлений у друкованому виді із засвідченням печаткою сільської ради і чітко вказує, що орган місцевого самоврядування підтвердив номери жеребкування, на підставі яких спадкодавець отримала державний акт. Наголошують, що державний акт спадкодавця позивача і спадкодавця відповідача вказує на різні кадастрові номери і відмінні описи меж.

Заслухавши пояснення сторони позивача, заперечення відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

При цьому суд, з урахуванням положення статті 261 ЦК України, вважає неможливим відмовити у позові із застосуванням строку позовної давності, оскільки про те, що земельні ділянки «накладаються», як про це стверджує позивач, вона дізналась 04.09.2018 з рішення № РВ-018 (а.с.27), тому з цього часу починається відлік строку позовної давності.

Разом з тим, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 3,4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідачами не порушено право позивача на спадкування.

Спадкодавець позивача і спадкодавець відповідачів - це різні особи. Свідоцтво на спадщину видане і спадщина відповідачів оформлена у відповідності до норм спадкового права при застосуванні належної процедури, компетентною особою, з дотриманням прав та законних інтересів спадкоємців. А тому відсутн правові підстави для скасування законних свідоцтв.

Судом встановлено, що Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області 29.10.2009 року заведена спадкова справа № 460/2009 (а.с.155-179) до майна ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7. ЇЇ спадкоємцями є діти померлої: ОСОБА_3, ОСОБА_4, родинні відносини яких із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвами про народження (а.с.170 зворот). Зміна прізвища дочкою з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.168-170). 18.05.2010 року та 26.05.2010 року ОСОБА_8, державний нотаріус Ріпкинської районної державної нотаріальної контори видав свідоцтва про право на спадщину за законом до майна гр.. ОСОБА_7,1922 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 на Ѕ частку у спадщині її дочці, спадкоємиці 1-щої черги за законом, громадянці України ОСОБА_4 та на Ѕ частку у спадщині її сину, спадкоємцю 1-шої черги за законом, громадянину України ОСОБА_3. Спадщина, на яку у вказаних частках видано свідоцтва складається з земельної длянки площею 7,0198 га в межах, згідно з планом, розміщену на території Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області від 15.06.2006 року, серії НОМЕР_12, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38, кадастровий номер земельної ділянки 0,7314 га - НОМЕР_13, кадастровий номер земельної ділянки 6,3065 га - НОМЕР_14 (а.с.175).

Доведено, що за життя ОСОБА_9 (спадкодавець відповідачів) дійсно була власником земельної длянки площею 7,0198 га в межах, згідно з планом, розміщеної на території Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області від 15.06.2006 року, серії НОМЕР_12, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38, кадастровий номер земельної ділянки 0,7314 га - НОМЕР_13, кадастровий номер земельної ділянки 6,3065 га - НОМЕР_14.

Таким чином, відповідачі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добросовісно набули у власність у порядку спадкування земельні ділянки і оформили свої права згідно із законом, про що свідчать державні акти НОМЕР_4 (а.с.16), серії НОМЕР_6 (а.с.17), серії НОМЕР_8 (а.с.18), серії НОМЕР_10 (а.с.19)

Підстави припинення права власності визначені у статті 346 ЦК України і їх перелік є вичерпним, тому вимоги позивача, заявлені до відповідачів, спрямовані на припинення їх власності, є такими, що не засновані на Законі, а відповідно не можуть бути задоволені судом.

Судом встановлено, що Городнянською районною державною нотаріальною конторою 06 травня 2016 року заведена спадкова справа № 55/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6. Її дочка ОСОБА_1 (позивач по справі) прийняла спадщину своєї матері (а.с.148-154).

До складу спадщини ОСОБА_6 увійшла земельна ділянка площею 7,0379 га, розташована на території Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту серії НОМЕР_15 (а.с.15), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на Землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58. Державний акт підтверджує право на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_16 розміром 0,7314 га (пасовища) та з номером НОМЕР_17 розміром 6,3065 га (рілля)

Згідно досліджених державних актів на землю обох спадкодавців земельні ділянки, які увійшли до складу спадщини позивача, мають кадастрові номери відмінні від кадастрових номерів земельних ділянок, які увійшли до спадщини відповідачів.

За змістом статтей 1, 11,16 Закону України „Про державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування; відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів; кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

З аналізу статтей 4-5,8 Закону України „Про землеустрій" вбачається, що законом, який набрав чинності 08.07.2003 року встановлено суб'єкти, об'єкти землеустрою і визначені органи, що здійснюють регулювання відносин землеустрою.

Рішення Державного земельного кадастрового реєстратора № РВ -018 від 04.09.2018 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру внаслідок знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зереєструвати іншої земельної ділянки, на яке посилається позивач не свідчить, що права позивача зазнали порушення від відповідачів.

Орган місцевого самоврядування, як встановлено судом, надав різні дані щодо номера земельного паю, отриманого при жеребкуванні одній та протилежній стороні (а.с.200-201).

Учасники земельних правовідносин правомірно очікують від органів місцевого самоврядування та органів земельних ресурсів належного виконання своїх обов'язків по оформленню в межах розміру і конфігурації земельної ділянки

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що допущені органом публічної влади порушення при вирішення питання про передачу майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для відібрання цього майна, крім випадків, якщо вони не були допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача.

Oсобу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Вимоги на предмет дотримання законності в застосуванні земельного законодавства органами уповноваженими здійснювати регулювання відносин землеустрою у цій справі не вирішуються.

Позов до відповідачів є необгрунтованим та відсутні законні підстави для його задоволення, а обраний спосіб захисту суперечить ч.2 ст. 318 ЦК України, за яким усі суб"єкти права власності є рівними перед законом.

Керуючись ст.ст.41Конституції України, ст. 3,16, ч.2 ст.318, ч.2 ст.321,328,346,1216,1218 ЦК України, ст. 1, 11,16 Закону України „Про державний земельний кадастр", ст.79,81, ст.152-153 Земельного кодексу України, ст. 5, 12-13, 77, 78, 81, 89, 141, 247, 259, 263-65 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН: НОМЕР_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 про поновлення строку визнання недійсним, визнання недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсним та скасування реєстрації державних актів на право власності на землю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.М.Карпинська