Провадження № 4-с/344/54/19
У Х В А Л А

24 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, Івано-Франківська міська рада, Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про скасування рішення від 10.12.2018 року про відмову від виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/7932/2016 від 20.11.2017 року про стягнення з Івано-Франківської міської ради 47 358 грн.; зобовязання виконати рішення суду про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 47 358 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою, згідно якої просила скасування рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 10.12.2018 року про відмову від виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/7932/2016 від 20.11.2017 року про стягнення з Івано-Франківської міської ради 47 358 грн.; зобовязати виконати рішення суду про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 47 358 грн., посилаючись на те, що 10.12.2018 року старшим державним виконавцем ВПВР ГТУЮ в Івано-Франківській області Боберським Р.П прийнято рішення про відмову у виконанні виконавчого листа №344/7932/2016 виданого Івано-Франківським міським судом 07.03.2018 року про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь заявниці заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 21.05.2016 року по 20.11.2017 року в розмірі 47 358,00 грн., оскільки, даний виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, так як рішення про стягнення з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування. Однак, на час прийняття старшим державним виконавцем вказаного рішення йому було відомо про те, що Івано-Франківська міська рада не має рахунків в органах казначейства, а відповідно не є розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, оскільки, заявницею було надано йому листа УДКСУ у м.Івано-Франківську. Заявник не погоджується із вказаним повідомленням, оскільки, державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. За наведених підстав просила вимоги скарги задоволити.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила, просила відмовити в повному обсязі, оскільки, міська рада немає можливості здійснювати виплати по виконавчому листу.

Представник зацікавленої особи Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо задоволення скарги послалась на розсуд суду, оскільки, заявниця зверталась до Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області із заявою та виконавчим листом про стягнення з Івано-Франківської міської ради () заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 47 358 грн. Однак, такий виконавчий лист управлінням не міг бути виконаний, оскільки, Івано-Франківська міська рада () не внесена до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не має відкритих рахунків в УДКСУ у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином (а.с.20).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 ОСОБА_3 України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

07.03.2018 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист №344/7932/2016 про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 21.05.2016 року по 20.11.2017 року в розмірі 47 358,00 грн.

Як вбачається із копії листа Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області від 23.03.2018 року №03-30/551 заявниця ОСОБА_1 зверталась із заявою з додатками від 22.03.2018 року вх.№1167/03-30 до Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо виконання виконавчого листа №344/7932/2016 виданого 07.03.2018 року про стягнення з Івано-Франківської міської ради () заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 47 358 грн.

Однак, такий Управлінням Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області не міг бути виконаний з наступних підстав. Відповідно до статті 43 Бюджетного кодексу України та положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 року №215 Державна казначейська служба України є окремою юридичною особою. Яка здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства. Органи казначейства згідно своїх функціональних обовязків здійснюють платежі лише за дорученням відповідного розпорядника коштів за рівнем. Відповідно до п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011 р. в редакції постанови КМУ від 30.01.2013 р. №45 зі змінами, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п.6 цього Порядку. Відповідно до поданого ОСОБА_1 виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі №344/7932/2016 від 07.03.2018 року, боржник - Івано-Франківська міська рада () не внесена до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не має відкритих рахунків в УДКСУ у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області. Тому на підставі вищенаведеного та у відповідності до п.9 Порядку поданий ОСОБА_1 пакет документів був повернутий без виконання (а.с.14).

В подальшому заявниця звернулась із заявою про примусове виконання виконавчого листа №344/7932/2016 року виданого 07.03.2018 року до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Проте, 10.12.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження, оскільки, виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а саме у відповідності до ч.2 ст. 6 ЗУ Про виконавче провадження рішення про стягнення кошщтів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (а.с.15).

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно вимог ч.2 ст. 6 ЗУ Про виконавче провадження, на яку посилається старший державний виконавець Боберський Р.П., рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні заявницею до заяви про примусове виконання виконавчого листа №344/7932/2016 року виданого 07.03.2018 року було надано копію листа Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області від 23.03.2018 року №03-30/551, в якому зазначалось, що боржник - Івано-Франківська міська рада () не внесена до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не має відкритих рахунків в УДКСУ у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, а тому виконавчий лист Управлінням Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області не може бути виконаний.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 вищевказаний лист до уваги не взяв.

Крім цього, як вбачається із оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ОСОБА_1 звернулась до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про примусове виконання виконавчого документу, а згідно вимог ч.4 ст. 6 ЗУ Про виконавче провадження органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

У відповідності до ч.1 ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Таким, чином, суд приходить до висновку, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.12.2018 року є передчасним, а дії старшого державного виконавця щодо винесення вказаного повідомлення є неправомірними.

Щодо вимоги скарги про зобовязання відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області виконати рішення суду про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 47 358 грн., то вона є безпідставною, оскільки прямо випливає із вимоги про скасування рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 по поверненню виконавчого листа №344/7932/2016 виданого 07.03.2018 року року без прийняття до виконання, яке оформлене повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.12.2018 року, а тому не потребує винесення судового рішення.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає подана скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 ОСОБА_3 України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 4-6, 15, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, керуючись ст. ст. 260, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, Івано-Франківська міська рада, Управління Державної казначейської служби України у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про скасування рішення від 10.12.2018 року про відмову від виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/7932/2016 від 20.11.2017 року про стягнення з Івано-Франківської міської ради 47 358 грн.; зобовязання виконати рішення суду про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 47 358 грн. задоволити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо винесення 10.12.2018 року повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 10.12.2018 року повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 чи іншу особу яка виконує дані обовязки провести виконання дій щодо виконання виконавчого листа №344/7932/2016 виданого 07.03.2018 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 21.05.2016 року по 20.11.2017 року в розмірі 47 358,00 грн.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пастернак І.А.