Справа № 296/3036/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

при секретарі Могилевець В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Товянської І.О. ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Житомирської області про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного архіву Житомирської області та з урахуванням уточненням позовних вимог (а.с.30-32), просила визнати незаконним і скасувати наказ Державного архіву Житомирської області від 20.02.2019 №11-К, яким позивача фактично звільнено з посади провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архіву фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області, поновити позивача на посаді провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архіву фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області з 20.02.2019, стягнути з відповідача на її користь втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2019 по день постановлення рішення та моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що наказом від 20.02.2019 №11-к її звільнено з посади провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області, на яку її було поновлено наказом директора Державного архіву Житомирської області від 19.11.2018 № 79-к. Так, наказ від 20.02.2019 №11-к в день звільнення позивач не отримала. За її письмовою заявою від 21.02.2019, рекомендованим листом, позивач 20.03.2019 отримала копію наказу про звільнення та довідку про заробітну плату провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області за листопад 2018 - лютий 2019. Вказала, що зазначена довідка не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати щодо визначення її середньоденного заробітку за останні два повні перед звільненням з роботи місяці роботи - за грудень 2018 - січень 2019. При цьому вважає, що наказ Державного архіву Житомирської області 20.02.2019 № 11-к незаконним, оскільки підставою припинення трудових відносин між позивачем та Державним архівом Житомирської області зазначено рішення апеляційного суду Житомирської області від 20.02.2019 по цивільній справі № 296/324/18. Наголосила, що звільнення її на підставі рішення суду є неправильним, безпідставним та незаконним. Водночас, запис №17 у її трудовій книжці є завідомо недостовірним, оскільки підставою звільнення її з роботи вказано постанову апеляційного суду Житомирської області від 20.02.2019. Вважає, що жодної підстави для її звільнення з роботи не існує, ні угоди сторін відповідно до вимог ст.36 КЗпП України, ні заяви працівника про звільнення, тому що свою заяву від 18.07.2017 про згоду на звільнення її за угодою сторін, відізвала, письмово заявивши роботодавцеві про відзив заяви, яку відповідач 19.07.2017 використав як підставу для видання наказу від 19.07.2017 № 48-к про звільнення за угодою сторін. За таких обставин, відсутні підстави для її звільнення з роботи як з 19.07.2017, так і з 20.02.2019. Разом з тим, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду.

Ухвалою судді від 02.04.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.23).

19.04.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.33,34).

17.05.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 намагається переглянути правомірність її звільнення з посади провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату 20.02.2019. Дії, щодо численних оскаржень наказів відповідача з одних і тих самих підстав є фактично зловживанням процесуальними правами позивачем. Позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними (а.с.38-42).

Протокольною ухвалою суду від 12.06.2019 задоволено клопотання представника відповідача про допит в якості свідка - начальника кадрової служби Біловол Н.М., а також клопотання позивача про витребування від Державного архіву Житомирської області документів, які є належними доказами у справі (а.с.64-65, 67-68).

13.06.2019 позивачем подано письмове клопотання про витребування від Державного архіву Житомирської області документів, які є належними доказами у справі (а.с.70-71).

На виконання вимог протокольної ухвали суду від 12.06.2019 представником відповідача подано документи, які протокольною ухвалою суду від 07.08.2019 долучено до матеріалів справи, та призначено справу для розгляду по суті (а.с.72-82,83-84).

21.10.2019 позивачем ОСОБА_1 подано до суду письмове клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та судової хімічно-технічної експертизи, мотивуючи тим, що підпис, який свідчить про ознайомлення її з наказом про фактичне звільнення з роботи поставлений не ОСОБА_1 , а іншою невстановленою особою (а.с.116-119).

Представником відповідача 21.10.2019 подано до суду письмові заперечення, у яких просить відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись не те, що проведення експертизи є недоцільним, оскільки ознайомлення позивача з наказом №11-К від 20.02.2019 не має значення для вирішення справи по суті та при наданні правової оцінки законності звільнення ОСОБА_1 (а.с.104-105).

13.11.2019 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової хімічно-технічної експертизи відмовити (а.с.133-134).

Протокольною ухвалою суду від 22.11.2019 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи копії листа Державної архівної Служби України від 12.11.2019 № К-1157/01.1-18, та у визнанні факту, що наказ Державного архіву Житомирської області від 20.02.2019 №11-к до суду не подано, що Державний архів Житомирської області зловживає процесуальними правами та існують підстави для визнання факту, для якого наказ витребовувався (а.с.139-140).

Крім того, залишено без розгляду повторне клопотання ОСОБА_1 (а.с.144-147, 148-150) про зобов`язання відповідача виконати вимоги ухвали суду про витребування письмових доказів, про призначення судової експертизи та витребування зразків вільних підписів (а.с.142-143).

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що працює у Державному архіві Житомирської області начальником кадрової служби. Готувала наказ на звільнення позивача. Коли позивач ознайомлювалась з наказом, помітила неточності. Наголосила, що виявленні неточності у найменуванні Житомирського апеляційного суду виправила, що не є порушенням законодавства (а.с.99-101).

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується даними трудової книжки серії № НОМЕР_1 від 01.09.1998, що ОСОБА_1 з 10.08.1999 працювала в Державному архіві Житомирської області на посаді провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області (а.с.8-9).

Наказом № 48-к від 19.07.2017 позивача звільнено з роботи із посади провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області з 19.07.2017 на підставі ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.48, зворот).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Рішенням Корольовського райсуду м.Житомира від 08.09.2017 ОСОБА_1 поновлено на роботі та рішення в цій частині допущено до негайного виконання (а.с.43, зворот).

На виконання зазначеного судового рішення наказом Державного архіву Житомирської області №80к від 19.10.2017 ОСОБА_1 поновлено на роботі, що підтверджується відомостями з трудової книжки серії № НОМЕР_1 від 01.09.1998 (а.с.9).

Проте, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15.11.2017 рішення Корольовського райсуду м.Житомира від 08.09.2017 в частині вимог про поновлення на роботі скасовано та ухвалено нове - про відмову в позові (а.с.43-46).

При ухваленні рішення колегія суддів дійшла висновку про правомірність винесення оскаржуваного наказу та про законність звільнення позивача, та не вбачала підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі, а, відтак, і для задоволення похідних вимог стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (а.с.43-46).

У зв`язку з цим, наказом №91-к від 15.11.2017 скасовано п.2 наказу держархіву області від 19.10.2017 №80к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та ухвалено вважати фактичною дату звільнення останньої з роботи 19.07.2017 року, що підтверджується відомостями з трудової книжки серії № НОМЕР_1 від 01.09.1998 (а.с.9).

Не погоджуючись з винесеним наказом ОСОБА_1 у січні 2018 року повторно звернулась до суду та рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 04.10.2018 у справі №296/324/18 позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ Державного архіву Житомирської області від 15.11.2017 №91-к щодо звільнення з посади провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області з 16.11.2017. Цим же рішенням стягнуто з Державного архіву Житомирської області на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за час прогулу за період з 16.11.2017 по 04.10.2018. Стягнуто з Державного архіву Житомирської області на користь ОСОБА_1 заподіяну їй порушенням її трудових прав моральну шкоду в сумі 5000 грн.

У зв`язку з цим, наказом № 79-к від 19.11.2018 поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді провідного археографа відділу використання інформації документів Національного архівного фонду та довідкового апарату Державного архіву Житомирської області з 16.11.2017 з посадовим окладом згідно штатного розпису. Відділом бухгалтерського обліку та фінансової звітності виплати ОСОБА_1 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2017 по 04.10.2018, але не більше ніж за один місяць (а.с.6).

Не погоджуючись з рішенням суду від 04.10.2018 представником Державного архіву Житомирської області подано апеляційну скаргу, яку постановою Житомирського апеляційного суду від 19.02.2019 задоволено.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04.10.2018 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до Державного архіву Житомирської області, третя особа: Первинна профспілкова організація Державного архіву Житомирської області про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі (а.с.48-49).

При ухваленні постанови колегія суддів дійшла висновку, що спір щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 вирішений постановленням рішення апеляційним судом від 15.11.2017. За умови чинності зазначеного судового рішення суд першої інстанції неправомірно входив в обговорення підстав звільнення, які вже були предметом судового розгляду та дійшов помилкового висновку про існування підстав для поновлення позивачки на роботі та стягнення у зв`язку з цим середнього заробітку за вимушений прогул і відшкодування моральної шкоди (а.с.49, зворот).

Враховуючи скасування судового рішення від 04.10.2018, яке стало підставою для поновлення позивача на роботі, відповідачем 20.02.2019 видано оскаржуваний наказ №11-к, яким скасовано наказ держархіву області від 19.11.2018 №79-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Водночас заначено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 7 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період фактично відпрацьованого часу з 19.11.2018 по 20.02.2019 та провести остаточний розрахунок відповідно до чинного законодавства, враховуючи ч.2 ст.445 ЦПК України (а.с.7).

Під час судового розгляду на підставі поданих сторонами письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з роботи наказом № 48-к від 19.07.2017 на підставі ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, який є чинним і надалі у встановленому законом порядку позивач трудовий договір з відповідачем не укладала і на роботу не приймалася.

Поновлення на роботі позивача відбувалося на виконання рішення суду першої інстанції відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Проте поновлення на роботі на підставі рішення суду не є тотожним укладенню нового трудового договору.

Після скасування постановою Житомирського апеляційного суду від 20.02.2019 рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2018 позивач вважається звільненою з дотриманням відповідачем норм трудового законодавства ще з 19.07.2017.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20.02.2019 підтверджено правомірне звільнення ОСОБА_1 з посади за ст. 36 КЗпП України. Зазначене судове рішення набуло законної сили, а тому посилання позивача на порушення відповідачем вимог при видачі наказу від 20.02.2019 правового значення для висновку про законність звільнення ОСОБА_1 з посади не мають.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Державного архіву Житомирської області втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання незаконним, скасування наказ та поновлення на роботі, у задоволенні яких відмовлено, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, в зв`язку з чим не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то у разі відмови у задоволенні позову, такий судовий збір з позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Державного архіву Житомирської області у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

проживаюча за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_2

відповідач:

Державний архів Житомирської області,

місцезнаходження за адресою:

м.Житомир, вул.Охрімова Гора,2/20

Повний текст рішення складено 27.11.2019.

Головуючий суддя О. С. Рожкова