КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-4524/12 головуючий у суді І інстанції: Ковальчук Л.М.
провадження №22-ц/824/4339/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сержанюка А.С.,

секретар судового засідання: Чорнобривець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2018 року у складі судді Ковальчук Л.М. у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» (далі - ПАТ «Астра Банк») до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій просила суд видати дублікат виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районний судом Київської області у цивільній справі №2-4524/12, та поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції, і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що виконавчі листи були втрачені шляхом їх знищення позивачем ПАТ «Астра Банк». Вважає, що ще до відступлення права вимоги по даним правовідносинам до ОСОБА_4, вже були вичерпані законні підстави для поновлення правонаступнику позивача - ПАТ «Дельта Банк» строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

ОСОБА_4, ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Агропросперіс Банк» відзиви на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи заяву ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що виконавчі листи у справі були знищені після трьох років зберіганні на вимогу ПП НБУ №601 від 08 грудня 2010 року. Тому, суд вважав, що нові кредитори не мали можливості своєчасно пред'явити виконавчі документи до виконання. Таким чином, суд вважав, що причина пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є поважною, оригінал виконавчого документа втрачено, рішення не є виконаним, а тому заява підлягає до задоволення.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2013 року позовні вимоги ПАТ «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 178.7 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,0633 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 на користь ПАТ «Астра Банк» та задоволено за рахунок його вартості вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором № 46016 від 25 січня 2012 року у розмірі 675253,18 грн., у тому числі: 614715,94 грн. - заборгованість за кредитом, з яких прострочена - 514,11 грн.; 59674,27 грн. - заборгованість по відсоткам, з яких прострочених - 50320,42 грн.; 862,97 грн. - пеня за прострочення виконання кредитних зобов'язань за договором. Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Астра Банк» судовий збір у розмірі 3219 гривень (а.с.79-80 т.1).

Указане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 26 лютого 2013 року.

12 червня 2013 року представником позивача - ОСОБА_5 було отримано виконавчий лист на виконання рішення суду (а.с.81 т.1).

Доказів того, що виконавчий документ був пред'явлений до примусового виконання стягувачем не надано.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра банк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договори купівлі-продажу права вимоги, згідно яких права вимоги за кредитним договором №46016 від 25 січня 2012 року та Іпотечним договором від 25 січня 2012 року перейшли до ПАТ «Дельта Банк» (113-116, 117, 118 т.1).

30 січня 2018 року між ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_4 були укладені договір №154/К про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитним договором №46016 від 25 січня 2012 року та договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 25 січня 2012 року, згідно яких права вимоги перешли до ОСОБА_4 (а.с.173-174, 180-181, 184 т.1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 про заміну стягувача у цивільній справі за позовом ПАТ «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнено. Замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження по виконанню рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2013 року у справі №2-4524/12 за позовом ПАТ «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки з ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк» на їх правонаступника - ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.202-206 т.1).

У грудні 2018 року заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання у справі за позовом ПАТ «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій просила суд видати дублікат виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районний судом Київської області у цивільній справі №2-4524/12, та поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання (а.с.219-221 т.1).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно із п.п.17.4. п.17. ч.1 Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частин 1, 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 18 січня 2013 року) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, згідно частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 18 січня 2013 року) строк пред'явлення зазначеного виконавчого документа до виконання закінчився 27 лютого 2014 року.

Заява ОСОБА_4 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання мотивована тим, що виконавчі листи у справі були знищені після трьох років зберіганні на вимогу ПП НБУ №601 від 08 грудня 2010 року, а стягувача з ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк» на їх правонаступника - ОСОБА_4 було замінено судом лише 03 липня 2018 року.

Разом з тим, стягувач ПАТ «Астра Банк» з 12 червня 2013 року (з моменту отримання виконавчого листа - а.с.81 т.1) до відступлення права вимоги - 02 грудня 2013 року мав юридичну і фактичну можливість пред'явити виконавчий лист до виконання у встановленому законом порядку, а у випадку втрати оригіналу виконавчого документу звернутися до суду з відповідною заявою про видачу дубліката виконавчого документа, однак не зробив цього.

Крім того, стягував ПАТ «Дельта Банк» з 02 грудня 2013 року по 27 лютого 2014 року мав юридичну і фактичну можливість звернутися до суду з відповідною заявою про зміну стягувача у виконавчому документі, а у випадку втрати оригіналу виконавчого документу - звернутися до суду з відповідною заявою про видачу дубліката виконавчого документу, після чого пред'явити виконавчий лист до виконання у встановленому законодавством порядку, однак не зробив цього, і не навів жодної причини не вчинення таких дій у зазначений період. Після 27 лютого 2014 року і до введення тимчасової адміністрації до 03 березня 2015 року (фактично більше року) ПАТ «Дельта Банк» не звертався до суду з заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. ПАТ «Дельта Банк» не було вчинено жодних дій і до 30 січня 2018 року.

З 30 січня 2018 року (дата відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитним договором) по 24 квітня 2018 року ОСОБА_4 також не вчиняла будь-яких дій щодо видачі дубліката виконавчого документу, і пред'явлення його до виконання у встановленому законодавством порядку.

Апеляційний суд доходить висновку, що стягувач з моменту отримання виконавчого документу протягом п'яти років не пред'явив його до примусового виконання, пропустивши строки його пред'явлення до виконання. Та ще до відступлення права вимоги ОСОБА_4 (30 січня 2018 року) стягувачами були вичерпані законні підстави для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання заявника ОСОБА_4 на те, що вона тільки у 2018 році викупила право вимоги кредитора та раніше не могла звернутися з приводу поновлення строку пред'явлення виконавчого документу та видачі дубліката виконавчого документу, є безпідставними, оскільки переведення прав кредитора, не є поважною причиною чи аксіомою, для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов'язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов'язки під час виконання рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявник не навів жодної поважної причин пропуску такого строку.

Щодо видачі дубліката виконавчого документа, апеляційний суд вважає, що суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності його втрати.

Таким чином, предметом доказування у даному випадку є факт втрати виконавчого листа.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа або посилань на обставини, за яких, коли і ким було втрачено виконавчий лист, всупереч положенню ст.81 ЦПК України заявник суду не навів.

Висновки суду першої інстанції про те, що виконавчі листи у справі були знищені після трьох років зберіганні на вимогу ПП НБУ №601 від 08 грудня 2010 року є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вимога НБУ №601 від 08 грудня 2004 року «Про затвердження Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання» стосується внутрішніх банківських документів, а не документів, які були видані судом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 заслуговують на увагу, а судом першої інстанції було порушено вимоги статті 433 та п.п.17.4. п.17. ч.1 Перехідних Положень ЦПК України.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2018 року скасувати повністю, і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до примусового виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в частині вирішення вимог щодо видачі дубліката виконавчого документу в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «14» березня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова А.С. Сержанюк