Справа № 306/820/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кондора Р.Ю.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 18 жовтня 2018 року (у складі судді Жиганської Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Свалявського нотаріального округу - Гуледза Андрій Георгійович, і публічне акціонерне товариство «Банк «Форум», про визнання недійсними електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у травні 2018 р.

Після зміни предмету вимог (т.1, а.с.104-108) остаточно просив:

-визнати недійсними проведені 12.04.2018 р. державним підприємством «Сетам» електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: належної йому на праві власності будівлі телятника в АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, а саме: будівлі телятника загальною площею 806,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складений 27.04.2018 р. заступником начальника Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Янович С.П.;

-визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на будівлю телятника загальною площею 806.7 кв. м, місцезнаходження якого АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу - Гуледзою А.Г., 03.05.2018 р., зареєстроване в реєстрі за № 759.

Заявлені вимоги мотивував таким.

12.04.2018 р. державним підприємством «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації належного йому на праві приватної власності нерухомого майна - будівлі телятника в АДРЕСА_1 , переможцем яких визначено ОСОБА_2 .

Указані дії здійснені в рамках примусового виконання виконавчого листа № 2-449/11, виданого Свалявським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Форум» заборгованості за кредитним договором у сумі 136536.79 грн.

27.04.2018 р. заступником начальника Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Янович С.П. складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (будівлі телятника), а 03.05.2018 р. приватним нотаріусом Гуледзою А.Г. видано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на цю будівлю.

Вважає, що примусове виконання проведене з численними порушеннями Законів України «Про виконавче провадження» та «Про іпотеку», а також Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ № 2831/5 від 29.06.2016 р., унаслідок чого самі електронні торги та видані на їх підставі акт державного виконавця і свідоцтво про право власності є недійсними.

Рішенням Свалявського районного суду від 18.10.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апелянта зводяться до такого:

-заступник начальника Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, не пересвідчившись у тому, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, розпочала примусові виконавчі дії;

-початкова ціна продажу арештованого майна визначена з порушенням ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку»;

-заява про реалізацію арештованого майна (предмета іпотеки) була направлена до ДП «Сетам» із порушенням п.3 Розділу ІІ Порядку;

-організатором прилюдних торгів не було дотримано вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про іпотеку», а саме - не розміщено в місцевих друкованих ЗМІ повідомлення про проведення електронних торгів.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ДП «Сетам» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до необґрунтованості та безпідставності доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того, що в ході судового розгляду не встановлено порушень правил проведення торгів, а позивачем сама процедура проведення торгів не оскаржена. Дії державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження також не оскаржувалися, відтак підстав для визнання електронних торгів недійсними немає.

При цьому суд установив таке.

ДП «СЕТАМ» 12 квітня 2018 р. проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме: будівлі телятника, загальною площею 806,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких визначено ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2011 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість на загальну суму еквівалентну 136536.79 грн. На виконання указаного рішення стягувачу 19.10.2011 р. видано виконавчий лист (справа № 2-449/11). Із метою виконання указаного рішення суду Банком неодноразово подавалася заява про відкриття виконавчого провадження, зокрема 03.04.2012 р., 21.07.2014 р., 01.02.2016 р. і 05.02.2018 р.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 50008097 від 03.02.2016 р. отримана боржником ОСОБА_1 13.02.2016 р., про що є відповідне підтвердження. Постанова про відкриття виконавчого провадження № 55720926 від 06.02.2018 р. направлена боржнику 08.02.2018 р. за адресою: АДРЕСА_2 , рекомендованим поштовим відправленням і повернута за закінченням строку зберігання.

Відтак, судом установлено, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо наявних боргових зобов`язань, про відкриття виконавчого провадження повідомлявся і отримав постанову від 03.02.2016 р., однак жодних дій для виконання судового рішення не вчинив. ОСОБА_1 неодноразово надавалася можливість добровільного виконання судового рішення, однак такою можливістю останній не скористався протягом 7-ми років.

Із 13.02.2016 р. (отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2016 р.) ОСОБА_1 був ознайомлений про можливість початку процедури примусового виконання рішення суду, про що зазначено в п.3 постанови.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника, визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Із аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Підставою для визнання електронних торгів недійсними може бути порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 р. № 656/5 (далі - Порядок), а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів: опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеному статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п`ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою та п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що електронні торги, акт про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтво про право власності є необ`єктивними, а також не надано доказів наявності істотних порушень при проведенні процедури продажу нерухомого майна з електронних торгів, які могли б потягнути за собою їх незаконність.

Доводи апеляційної скарги не узгоджуються із характером спірних правовідносин і не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Довід апеляційної скарги про те, що заступник начальника Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, не пересвідчившись у тому, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, розпочала примусові виконавчі дії, не може слугувати підставою для визнання електронних торгів недійсним, оскільки отримання чи не отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є визначальним при вирішенні такої категорії справи. Крім того судом першої інстанції було встановлено, що боржник отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження, і зворотного апелянтом не доведено.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів,у тому числі оцінки арештованого майна, направлення повідомлення про результати оцінки мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Довід апеляційної скарги про те, що початкова ціна продажу арештованого майна визначена з порушенням ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» також не може бути взятий до уваги, оскільки в контексті спірних правовідносин не має жодного правового значення.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було визнано недійсною оцінку майна за якою проводилися електронні торги.

Довід апеляційної скарги про те, що організатором прилюдних торгів не було дотримано вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про іпотеку», а саме - не розміщено в місцевих друкованих ЗМІ повідомлення про проведення електронних торгів, не заслуговує на увагу як суперечний обставинам справи та письмовим доказам (том №2, а.с.120-121,122-123).

Головною умовою, яку повинен установити суд при розгляді такої категорії справи, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Позивачем жодними належними та допустимим доказами не доведено свою позицію щодо наявності підстав для визнання електронних торгів не дійсними, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не стосуються суті спірних правовідносин і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Свалявського районного суду від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 р.

Судді: