Провадження №2-о/760/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарях: Ковальській К.О., Мелешко О.С.,

заявника ОСОБА_3.,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, Солом`янська районна у місті Києві державна адміністрація, про встановлення факту родинних відносин із померлим (спадкодавцем), проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася у жовтні 2017 року до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин із померлим (спадкодавцем) ОСОБА_4 та постійного проживання з ним однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факту прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_3 спадщини від ОСОБА_4 : однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 3,2735 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_4 . Згідно з довідкою № 365 від 02.02.2016 причиною смерті ОСОБА_4 є злоякісне новоутворення підшлункової залози.

Заявниця посилалася на те, що заповіт ОСОБА_4 складено не було. Інших спадкоємців у померлого немає та згідно з частиною першою статті 1261 ЦК України заявниця належить до першої черги спадкоємців за законом - той з подружжя, який його пережив.

Зазначено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 30,87 кв.м, у якій він був зареєстрований, та в якій вони з ним постійно проживали. До того ж ОСОБА_4 належала земельна ділянка, площею 3,2735 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, яку він отримав у спадщину від матері ОСОБА_5

Заявниця вказала, що з ОСОБА_4 проживала однією сім`єю 10 років, офіційно шлюб свій не реєстрували, вели спільне господарство, спільних дітей не мали. Всі витрати по організації поховання та поминок вона взяла на себе, що, підтверджується довідкою сільського голови Лизогубовослобідської сільської ради Мосіної І.В. від 04.02.2016 № 255.

Посилалася на те, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , отже, після його смерті фактично прийняла зазначену вище спадщину та вступила у володіння і управління будинком та земельною ділянкою. Разом з тим, оскільки вона зареєстрована за іншою адресою та не може офіційно підтвердити спільне проживання із померлим (спадкодавцем) за місцем його проживання і реєстрації, керуючись частиною першою статті 1269 ЦК України (згідно з якою спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини), 15.07.2016 вона звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . У відповідь на яку отримала лист від 06.09.2016 № 7474/02-14 в.о. завідувача Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. про необхідність надання, зокрема, оригіналу документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим.

Заявницею зазначено, що з метою оформлення спадщини в неї виникла потреба в установленні судом факту родинних відносин із померлим (спадкодавцем), проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю без шлюбу, встановленні факту постійного проживання разом із ним на час відкриття спадщини та фактичного прийняття нею спадщини.

Стверджувала, що від встановлення цих фактів залежить виникнення в неї майнових прав, а саме: право на спадкування квартири та земельної ділянки за законом. Враховуючи, що її відносини з ОСОБА_6 не були офіційно зареєстровані, а також з огляду на те, що вона зареєстрована за іншою ніж померлий адресою, не може надати нотаріусу офіційні документи, які б підтверджували зазначені вище факти.

У зв`язку з наведеним вище, звернулася до суду із вказаною заявою.

Ухвалою судді від 02.11.2017 відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, Солом`янська районна у місті Києві державна адміністрація, про встановлення факту родинних відносин із померлим (спадкодавцем), проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 29.05.2018 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 02.11.2017 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21.06.2018 відкрито провадження у справі.

08.01.2019 на адресу суду від представника Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшли пояснення, в яких зазначено, що Солом`янська РДА у м. Києві не має повноважень щодо вирішення даної справи, просить проводити розгляд справи у їх відсутність та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалою суду від 14.03.2019 було задоволено клопотання представника Київської міської ради - Новаковського Р.Я. про витребування доказів у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація про встановлення фату родинних відносин із померлим (спадкодавцем), проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Витребувано від Першої київської державної нотаріальної контори (просп. Перемоги, 11, м. Київ, 01135) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Київської міської ради в судове засідання 25.09.2019 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи.

Представник заінтересованої особи Солом`янської РДА у м. Києві у судове засідання не з`явився, в його поясненнях наявне прохання слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Метою встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину, тобто, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення даного юридичного факту має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 41 від 02.02.2016.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 3,2735 га, кадастровий №:02:007:0007, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області.

Встановлено, що 15.07.2016 ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Найди О.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, Перша київська державна нотаріальна контора листом №7474/02-14 від 06.09.2016 повідомила ОСОБА_3 про те, що її заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 отримано 06.09.2016, на підставі якої заведено спадкову справу №1048/2016.

Заявниця, звертаючись до суду, посилається на те, що вони з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю 10 років, офіційно шлюб свій не реєстрували, вели спільне господарство, спільних дітей не мали, та всі витрати по організації його поховання та поминок вона взяла на себе, інших спадкоємців немає, а тому просить встановити даний факт з метою отримання спадщини після смерті останнього.

Так, як вбачається з матеріалів справи, всі витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_4 , взяла на себе ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №255 від 04.02.2016, виданою виконавчим комітетом Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області.

З матеріалів спадкової справи, яка надійшла на ухвалу суду, вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 немає.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Суд приймає до уваги покази свідків, оскільки, вони не є заінтересованими особами в даній справі та у суду немає сумнівів у недостовірності показів .

Встановлено, що ОСОБА_3 з ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно працювали та відпочивали.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, беручи до уваги викладені обставини, вважає, що вимога заявниці про встановлення факту її постійного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується вимоги заявниці про встановлення факту прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_3 від ОСОБА_4 , а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 3,2735 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведені норми законодавства, враховуючи, що заявниця зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, суд вважає, що прийняття чи неприйняття спадщини можливе лише у порядку, що зазначений вище, і встановлення факту прийняття спадщини рішенням суду є недопустимим з огляду на вищезазначене.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, Солом`янська районна у місті Києві державна адміністрація, про встановлення факту родинних відносин із померлим (спадкодавцем), проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова