Справа № 140/3224/18
Провадження № 2/140/194/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2019 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Затишняк А.О., представника позивача адвоката Шеремет Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 03.04.2004 року. Шлюб був припинений рішенням від 03.11.2014 року Немирівського районного суду Вінницької області, яке набрало законної сили 25.11.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народився син ОСОБА_3 , який раптово помер від хвороби 26.04.2016 року.

За період шлюбу за сумісні кошти подружжя ними був придбаний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.10.2007 року, який був нотаріально посвідчений за № 2571. Житловий будинок був оформлений на чоловіка, ОСОБА_2 за документами, що підтверджується витягом про державну реєстрацію договору на відповідача від 25.10.2007 року, реєстраційний номер 2443177. За технічним паспортом загальна площа житлового будинку становить 64,2 кв. м., житлова 42,8 кв. м.

У зв`язку із поганою поведінкою відповідача, він зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки, що підтверджується характеристикою, вона була вимушена зняти в найм інше житло та проживати окремо від відповідача.

Десь у жовтні 2018 року відповідач повідомив її, що вона не має права на придбаний у шлюбі житловий будинок, так як він є одним його власником та казав, що бажає зняти її з реєстраційного обліку. Тобто з вказаного часу вона вважає, що її право власності у спільному майні подружжя порушено. Домовитись із відповідачем щодо добровільного поділу майна неможливо, так як він не визнає її право власності подружжя в сумісному майні-житловому будинку.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю їхнього подружжя та має бути предметом поділу між ними.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В зв`язку з цим позивачка ОСОБА_1 просить суд розділити між нею та ОСОБА_2 вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шеремет Г.А. зміненні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.11.2014 року було розірвано.

За час спільного проживання подружжям однією сім`єю сторонами придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.10.2007 року, який був нотаріально посвідчений за № 2571. Житловий будинок був оформлений на чоловіка, ОСОБА_2 за документами, що підтверджується витягом про державну реєстрацію договору на відповідача від 25.10.2007 року, реєстраційний номер 2443177. За технічним паспортом загальна площа житлового будинку становить 64,2 кв. м., житлова 42,8 кв. м.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують право другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п. п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я якого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язанням, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, враховуючи, що спірний житловий будинок набутий сторонами за час шлюбу, то такий є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 64,2 кв. м. житловою площею 42,8 кв. м.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,12,13,76-80,82,259,264,265,268 ЦПК України, ст.ст. 368,372 ЦК України, ст. ст. 60,61,69,70,71,163 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 42, 8 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 64,2 кв. м. житловою площею 42.8 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко