Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2019 Справа №607/21636/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту та в обґрунтування своїх вимог зсилається на наступні обставини. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який відповідно до заповіту, посвідченого Другою тернопільською державною нотаріальною конторою 13 грудня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-4614, заповів ОСОБА_1 , належну йому квартиру АДРЕСА_1 та все інше належне йому майно. 26 червня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №768. У Першій тернопільській державній нотаріальній конторі після померлої ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 377/2019 за заявою ОСОБА_1 , відповідно до якої до матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . В той же час, відповідно до ст. 1264 ЦК України ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після ОСОБА_4 , оскільки, проживала з ним однією сім`єю, як чоловік і дружина без шлюбу, з 1990 року по день його смерті. Однак, при зверненні до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено у його видачі, у зв`язку із розбіжностями у документах, які підтверджують особу спадкоємиці, а саме розбіжності у прізвищі. З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити та здійснити тлумачення заповіту, посвідченого 13 грудня 1995 року державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-4614, встановивши дійсну волю спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповісти належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , та все інше належне йому майно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання року на 09 год. 30 хв.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги визнає у повному обсязі, оскільки ОСОБА_4 , за час спільного проживання неодноразово повідомляв її, що склав заповіт на ОСОБА_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій при прийнятті рішення по даній справі поклався на думку суду.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_4 , який жив однією сім`ю разом із ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_1 , він вважав позивача своєю дочкою, вона за ним доглядала, водила на прогулянки, коли він захворів. Він говорив, що має намір заповісти все свої майно ОСОБА_1. Про інших родичів ОСОБА_4 їм нічого невідомо, вони ніколи їх не бачили, його не відвідували.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05.01.2019 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

ОСОБА_4 за життя, 13.12.1995 року, склав заповіт зареєстрований в реєстрі за №1-4614, посвідчений Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою, яким заповів ОСОБА_1 , належну йому квартиру АДРЕСА_1 та все інше належне йому майно.

Згідно наданої позивачем копії диплому НОМЕР_7, виданого Тернопільським технікумом радянської торгівлі вказано, що цей диплом видано « ОСОБА_1 » та російською мовою зазначено « ОСОБА_1 ».

26 червня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №768, прізвище після одруження - « ОСОБА_1 », про що видане свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 26.08.2003 року.

ОСОБА_1 29.06.2004 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області видано паспорт серії НОМЕР_4 .

При зверненні позивача до ОСОБА_1 . Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 15.05.2019 року з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено у його видачі, у зв`язку із розбіжностями у документах, які підтверджують особу спадкоємиці, а саме: розбіжностями у прізвищі, про що видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3146/02-31, від 03.08.2019 року виданою Першою тернопільською державною нотаріальною конторою.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Відповідно до ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача.

Суд не може приймати на себе права власника щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті (оголошення померлим). Тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту. Останнє має наслідком спотворення волі заповідача.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 377/2019 від 15.05.2019 року щодо майна померлого ОСОБА_4 , вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини звернулася своєчасно. Спадкоємців за законом на майно померлого немає.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердили волю ОСОБА_4 щодо складення заповіту на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити шляхом здійснення тлумачення заповіту, посвідченого 13 грудня 1995 року державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-4614, встановивши дійсну волю спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповісти належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , та все інше належне йому майно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.213, ч. 1 ст. 1223, 1236, 1241, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141-142, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту - задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, посвідченого 13 грудня 1995 року державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-4614, встановивши дійсну волю спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповісти належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , та все інше належне йому майно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул.Коперніка, 1, м. Тернопіль, 46001, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 21 листопада 2019 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай