ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2080/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/579/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта Бокуліч В.П.,

позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року (суддя - Швець О.Д.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Рудяк Тетяна В`ячеславівна про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування. Позов мотивував тим, що він та ОСОБА_5 з 1977 року по 24 вересня 2014 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, але не реєстрували шлюбу. 24 вересня 2014 року ОСОБА_5 померла. ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач звернувся до приватного нотаріуса Рудюк Т.В. з заявою про прийняття спадщини. З листа нотаріуса йому стало відомо, що заяву про прийняття спадщини подала сестра дружини ОСОБА_4 . Вважає, що ОСОБА_4 має бути усунена від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 перед смертю перебувала в безпорадному стані внаслідок захворювання, однак відповідач, добре знаючи про безпорадний стан сестри, свідомо ухилялася від надання будь-якої допомоги. Позивач неодноразово просив відповідачку надати посильну допомогу у лікуванні та догляді за важко хворою сестрою, натомість відповідач категорично відмовлялась, мотивуючи тим, що у сестри є чоловік, який зобов`язаний доглядати її. Просить усунути від права на спадщину за законом відповідача ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року позов задоволено, усунуто від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях. Суд не взяв до уваги, що відповідач є особою похилого віку (88 років), на 11 років старша за покійну сестру, хворіє, живе сама в с. Княжпіль Кам`янець-Подільського району, тобто майже за 30 км від колишнього місця проживання спадкодавиці, сама потребує сторонньої допомоги. Висновки суду зроблені всупереч законодавству, на яке він послався, адже суд не встановив факту ухилення відповідача від надання сестрі конкретного виду допомоги, потреби ОСОБА_5 в допомозі саме від ОСОБА_4 , факту звернення ОСОБА_5 по таку допомогу до ОСОБА_4 Суд не врахував пояснень позивача про те, що він сам надавав ОСОБА_5 всю необхідну допомогу і до ОСОБА_4 по допомогу не звертався. Суд також неправильно відобразив в своєму рішенні показання свідка ОСОБА_6 , яка насправді пояснила, що ОСОБА_5 дійсно хворіла, однак не була безпорадною.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили в її задоволенні відмовити. Вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена в установленому законом порядку про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, не дотримався норм процесуального права (статті 80, 81, 89, 90 ЦПК України) і, внаслідок цього, неправильно застосував норми матеріального права (ч. 5 ст. 1224 ЦК України).

У зв`язку із зазначеним на підставі пунктів 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 березня 2018 року та постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року, які набрали законної сили, у справі № 676/4319/15-ц за участю тих же сторін і третьої особи встановлені наступні обставини.

З 1976 року до 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет і були пов`язані спільним побутом, між ними існували відносини, що притаманні подружжю.

ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_5 .

Протягом 2011 - 2014 років ОСОБА_5 хворіла на ряд хронічних захворювань. 24 липня 2014 року їй встановлено інвалідність ІІ групи довічно.

Протягом тривалого часу ОСОБА_1 опікувався, матеріально забезпечував і надавав іншу допомогу ОСОБА_5 , яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані. Він купував продукти харчування, одяг, ліки, готував їжу, годував її, прав білизну, сплачував комунальні послуги. Оскільки пенсія ОСОБА_5 не могла покрити затрат на її прожиття, лікування, оплату комунальних послуг та поповнення рахунків в банку, тому більшу їх частину оплачував позивач, оскільки його пенсія була більшою, ніж пенсія померлої.

ОСОБА_4 за останні роки перед смертю ОСОБА_5 до неї не приїздила, не допомагала позивачу обходити та опікуватись сестрою і будь-якої іншої допомоги не надавала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на: частину квартири АДРЕСА_1 , частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Розбуд» та кошти на банківських рахунках - грошові заощадження у ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 82651,91 грн., вклади в АТ «Ощадбанк», - яку прийняли ОСОБА_1 і ОСОБА_4

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок хвороб ОСОБА_5 не могла за собою доглядати, знаходилась у безпорадному стані і потребувала постійної допомоги та догляду. В останні місяці життя ОСОБА_5 без сторонньої допомоги не могла обходитись, а такий догляд їй забезпечив ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_4 не вчинила жодних дій по забезпеченню ОСОБА_5 фізичною допомогою по догляду, припинила будь-яке спілкування, усвідомлюючи фізичний стан ОСОБА_5 , відмовилась у наданні матеріальної допомоги на лікування, хоча спадкодавець розраховувала на отримання такої допомоги від сестри. Суд вважав, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження умисного характеру дій ОСОБА_4 , спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку хворій сестрі, зв`язку з її винною поведінкою, усвідомлення нею свого обов`язку та можливості його виконувати, тоді як відповідач зазначених обставин власними доказами не спростувала.

З наведеними висновками суду першої інстанції Хмельницький апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин:

1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

2) перебування спадкодавця в безпорадному стані;

3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Дійсно, вищенаведеними судовими рішеннями, які на час розгляду даної справи набрали законної сили, встановлено перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані і той факт, що опікування нею в повному обсязі забезпечив ОСОБА_1

Разом з тим, у даній справі позивачем не доведено того, що відповідач свідомо ухилялася від надання допомоги спадкодавиці у зв`язку з її безпорадним станом, тобто усвідомлювала потребу спадкодавиці в допомозі, мала можливість таку допомогу надати і не надавала її, а також, що спадкодавиця потребувала допомоги саме від ОСОБА_4 .

Зокрема, суд не врахував похилого віку (82 роки станом на 2014 рік, арк. спр. 56) та незадовільного стану здоров`я внаслідок наявності численних хронічних захворювань (арк. спр. 163) ОСОБА_4 , віддаленості місця її постійного проживання від помешкання сестри (арк. спр. 51, 52, 56), що значно ускладнювало можливість надання ОСОБА_4 фізичної допомоги ОСОБА_5

Також у справі відсутні будь-які докази майнового стану ОСОБА_4 та таких її доходів, які дали б можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_5 Обов`язок подання доказів на підтвердження цієї обставини лежить на позивачеві, тому суд першої інстанції помилково, всупереч ст. ст. 81, 89 ЦПК України вважав, що наслідки неподання відповідних доказів несе відповідач, а не позивач.

За таких обставин висновок суду про те, що ухилення від обов`язку забезпечити підтримку хворій сестрі пов`язане з винною поведінкою ОСОБА_4 , усвідомленням нею свого обов`язку та можливості його виконувати, не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЦПК України, якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Покази свідків щодо того, що спадкодавиця зверталася до сестри по допомогу, надані суду зі слів покійної, тобто їх неможливо перевірити об`єктивно.

При цьому та обставина, що спадкодавиця потребувала допомоги саме від ОСОБА_4 , позивачем також не доведена. На противагу цьому вищезгаданим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 березня 2018 року встановлено, що в період безпорадного стану ОСОБА_5 ОСОБА_1 купував продукти харчування, одяг, ліки, готував їжу, годував її, прав білизну, сплачував комунальні послуги, ніс всі необхідні витрати переважно за рахунок власної пенсії, яка була більша від пенсії ОСОБА_5 . Суд першої інстанції також не взяв до уваги, що ОСОБА_5 мала дітей, які згодом допомогли позивачеві у витратах на поховання (з показань свідка ОСОБА_9 ), а також мала депозит в ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 82651,91 грн., який увійшов до складу спадкового майна після її смерті, тобто вона не мала крайньої потреби скористатися належними їй же коштами для покриття власних витрат.

Отже, із сукупності трьох вищенаведених необхідних для усунення від права на спадкування обставин у даній справі належно підтверджена лише одна - перебування спадкодавиці в безпорадному стані. Зазначене унеможливлює задоволення позовних вимог.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року скасувати, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, понесені судові витрати підлягають перерозподілу. Сплачений відповідачем судовий збір в сумі 365,40 грн. слід стягнути на його користь з позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 365,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк