Справа №752/1984/19
Провадження № 2/752/3874/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.10.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2018 року о 18:00 у м.Києві по вул. Васильківській, 35 сталося дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля NISSAN LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля DAEWOO LANOS 1.3, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Автомобіль NISSAN LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності позивачу.

19.11.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесено постанову по справі №752/23250/18 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, якою було визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Після ДТП позивач був вимушений звернутися до ФОП ОСОБА_4 для складання Звіту про розмір вартості матеріальних збитків.

Відповідно до Звіту, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 на дату оцінки 27 листопада 2018 року складає 30 463 гривні 49 копійок.

Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Полісу №АМ/4814911 від 06.08.2018 р.

Позивач звернувся 27.12.2018 р. до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.

На момент подачі заяви загальний розмір збитків, який був нанесений позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 29.10.2018 року, становив: 2600 - оплата за звіт №373-18 щодо визначення розміру матеріального збитку Ніссан д/нНОМЕР_1 повідомлення; 11 755 - за придбання деталей; 277 гривень 86 копійок - за транспортування деталей; 479 гривень 40 копійок - за демонтаж та монтаж автомобіля Ніссан д/нНОМЕР_1 для проведення огляду та оцінки завданих збитків спеціалістом страхової компанії; 10 150 гривень 00 копійок - за проведення ремонту автомобіля NISSAN LEAF, державний номер НОМЕР_3 ; 250 гривень 00 копійок - за отримання номерного знаку.

Загальний розмір збитків, завданих позивачу, з урахуванням проведеного ремонту, становить - 25 512 гривень 26 копійок.

Оскільки на момент подачі заяви про виплату страхового відшкодування позивач не мала документів, які б остаточно встановили весь розмір збитків, який підлягає відшкодуванню, вона за погодженням з працівником СК «АХА Страхування» в подальшому додати додаткові витрати (повний розмір збитків), зазначила у заяві лише частину страхового відшкодування, яке підлягає відшкодуванню, а саме 13 245 гривень 42 копійки.

Дані грошові кошти були сплачені Страховиком.

10.01.2019 р. позивачем було подано до СК «АХА Страхування» заяву про страхове відшкодування в якому вона просила відшкодувати 12 266 гривень 84 копійки.

Проте станом на дату подачі позову грошові кошти у повному розмірі позивачу не сплачені.

В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів завдані збитку, які не відшкодовані страховою компанією в розмірі 12266,84 гривні, а також понесені позивачем судові витрати.

Відповідачем - ПрАТ «СК «АХА Страхування», подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів збитків не узгоджуються з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховик не несе солідарний обов`язок з особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, за завдані збитки. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень СК «АХА Страхування» зазначає, що фактично понесені витрати позивачем на відновлювальний ремонт є меншими ніж визначено Звітом про розмір матеріальних збитків, складеного за замовленням Страховика ФОП ОСОБА_5 , і відшкодовані Страховиком. Не підлягають відшкодування страховою компанією коефіцієнт фізичного зносу, безумовна франшиза, оскільки це не передбачено спеціальним законом, а також ПДВ, оскільки позивач придбала запасні частини за ціною без сплати ПДВ. Також відповідач зазначає, що на Страхову компанію не можуть бути покладені витрати на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, понесені позивачем, оскільки Страховик у визначений законом строк виконав свій обов`язок з визначення вартості матеріального збитку. Вимоги позивача щодо відшкодування витрат на демонтаж та монтаж автомобіля, а також витрати на покупку номерного знаку були включені до витрат відповідно до Звіту № 305 від 28.11.2018 р. ФОП ОСОБА_5 , а тому вже відшкодовані страховиком.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2018 року о 18:00 у м.Києві по вул. Васильківській, 35 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля NISSAN LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля DAEWOO LANOS 1.3, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 18.11.2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.10.2018 р..

В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Позивач є власником пошкодженого транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як встановлено судом в зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди позивач понесла наступні витрати: 2600 - оплата за звіт №373-18 щодо визначення розміру матеріального збитку +2 повідомлення; 11 755 - за придбання деталей; 277 гривень 86 копійок - за транспортування деталей; 479 гривень 40 копійок - за демонтаж та монтаж автомобіля Ніссан д/нНОМЕР_1 для проведення огляду та оцінки завданих збитків спеціалістом страхової компанії; 10 150 гривень 00 копійок - за проведення ремонту автомобіля NISSAN LEAF, державний номер НОМЕР_1 ; 250 гривень 00 копійок - за отримання номерного знаку.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAEWOO LANOS 1.3, державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Згідно з ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,

розрахованої за правилами цього підпункту.

В ході розгляду справи встановлено, що на виконання вимог ст..34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 08.11.2018 р. представником АТ «СК «АХА Страхування» був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номер НОМЕР_1 , про що складено відповідно Акт огляду транспортного засобу.

Страховою компанією з метою визначення розміру страхового відшкодування було замовлено проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу.

Згідно Звіту № 305 від 28.11.2018 р., складеного СОД ФОП ОСОБА_5 вартість збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ NISSAN LEAF, державний номер НОМЕР_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.10.2018 р. становить 16355,02 гривень з урахуванням ПДВ та коефіцієнта фізичного зносу.

Згідно з ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

На підставі Звіту № 305 від 28.11.2018 р., складеного СОД ФОП ОСОБА_5 , СК «АХА Страхування» була розрахована сума страхового відшкодування, яке складалось з відшкодування вартості ремонтних робіт в розмірі 4800 гривень, вартості необхідних для ремонту матеріалів в розмірі 4897,41 гривня, вартості складових, які підлягали заміні без ПДВ в розмірі 15501,56 гривень, із застосуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням франшизи в сумі 2000 гривень.

Сума страхового відшкодування склала 13245,42 гривні, яка була погоджена позивачем та виплачена Страховою компанією на рахунок позивача, що останньою не заперечується.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 117 від 15.08.2019 р., яка проведення за замовленням АТ «СК «АХА Страхування», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номер НОМЕР_1 становить 15685,38 гривень без врахування ПДВ.

Зазначений розмір матеріального збитку, визначеного на підставі проведеного висновку судової автотоварознавчої експертизи, є меншим від визначеного розміру вартості відновлювального ремонту згідно Звіту № 305 від 28.11.2018 р., складеного СОД ФОП ОСОБА_5 , що підтверджує правомірність дій відповідача при визначенні розміру страхового відшкодування та відсутність порушень прав позивача з боку АТ «СК «АХА Страхування».

В подальшому, як встановлено судом позивач 10.01.2019 р. повторно звернулась до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши докази понесених нею витрат на придбання запасних частин, ремонт транспортного засобу, витрат на проведення звіту, витрат на транспортування деталей, за демонтаж та монтаж автомобіля, за отримання номерного знаку на загальну суму 12266,84 гривні з врахуванням виплаченої суми страхового відшкодування.

У виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено, оскільки відповідно до рахунку № 508401 від 13.12.2018 р. позивачем були понесені витрати на придбання деталей, що підлягали заміні на суму 11755 гривень, які були придбані у ФОП ОСОБА_6 , який не є платником ПДВ.

Крім того, позивачем понесені витрати на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на суму 10150 гривень, які проведені ФОП ОСОБА_7 , який також не є платником ПДВ, оскільки вартість робіт не включала суму зазначеного податку, а вартість деталей і робіт по відновленню транспортного засобу вже була відшкодована Страховиком.

Тобто, позивачем фактично понесені витрати на відновлення пошкодженого транспортного засобу в розмірі 21905 гривень (без врахування коефіцієнта фізичного зносу), що є меншими ніж визначено Звітом № 305, складеним за замовленням Страхової компанії при визначенні розміру страхового відшкодування.

Крім того, позивач просить відшкодувати вартість робіт з демонтажу/монтажу транспортного засобу в розмірі 479 гривень та придбання номерного знаку в розмірі 250 гривень, однак зазначені витрати включені для відшкодування при визначенні вартості матеріального збитку згідно Звіту № 305 від 28.11.2018 р. СОД ФОП ОСОБА_5 та фактично відшкодовані Страховиком, а тому не підлягають повторному відшкодуванню.

Позивач пред`явив вимоги про відшкодування витрат на транспортування деталей в розмірі 277,86 гривень.

Однак, зазначені витрати в силу положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають відшкодуванню Страховиком, а крім того, як вбачається з вантажної декларації від 17.12.2018 р. позивач оплатила послуги з вантажоперевезення, відправником за якими був ОСОБА_8 , хоча деталі для транспортного засобу були придбані у ФОП ОСОБА_6 . Також, зазначена декларація не містить переліку вантажу, перевезення якого здійснювалось, а отже даний доказ не є належним на підтвердження витрат, понесених позивачем в зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Звертаючись до суду позивач просить відшкодувати вартість проведення робіт з оцінки завданих збитків, яка проведена за її замовленням ФОП ОСОБА_4 (Звіт № 373-18 від 27.11.2018 р.) в розмірі 2600 гривень.

Обов`язок Страхової компанії відшкодувати витрати на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, понесені потерпілим, виникають у разі невиконання Страховиком обов`язку з огляду транспортного засобу та визначення вартості матеріального збитку.

Однак, такий обов`язок був виконаний АТ «СК «АХА Страхування», у визначені строки проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та замовлено відповідний Звіт з оцінки вартості завданого потерпілому матеріального збитку.

Крім того, Висновок про вартість матеріального збитку, складений ФОП ОСОБА_4 не може бути належним доказом на підтвердження вартості матеріального збитку, оскільки в порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів даний висновок не містить калькуляції ремонтних робіт та акту огляду транспортного засобу, що позбавляє суд можливості надати оцінку правомірності визначення розміру матеріального збитку.

Оскільки даний доказ не є належним в розумінні ст.77 ЦПК України, не приймається судом до уваги, відповідно витрати, понесені на отримання, не підлягають відшкодуванню відповідачами, оскільки не є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що в ході судового розгляду не встановлено порушень прав позивача з боку АТ «СК «АХА Страхування», натомість знайшло свого підтвердження виконання відповідачем свого обов`язку в частині виплати страхового відшкодування в розмірі, визначеному відповідно до спеціального закону, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог позивача в цій частині.

Крім того, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо покладення солідарного обов`язку на відповідачів по відшкодуванню завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вони не узгоджуються з положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування.

Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, не просто суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а повністю його нівелює.

Зазначене, узгоджується із висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у відповідній постанові від 04.07.2018 (справа №755/18006/15-ц).

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом, позивач отримала відшкодування завданих збитків від АТ «СК «АХА Страхування», однак зазначене відшкодування визначено з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

З акту виконаних робіт № ПА-0000192 від 27.12.2018 р. вбачається, що при здійсненні відновлювального ремонту транспортного засобу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до рахунку фактури № 508401 від 13.12.2018 р. позивач понесла витрати на придбання нових деталей, а саме: кронштейн бампер, бампер задній, протитуманна фара задня, які підлягали заміні відповідно до Звіту № 305, і вартість яких відшкодована страховою компанією з врахуванням фізичного зносу.

Отже, в даному випадку, з відповідача ОСОБА_2 , як особи, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню різниця між сумою сплаченого страхового відшкодування в частині відшкодування вартості запасних частин (з врахування фізичного зносу) та дійсною вартістю зазначених запасних частин без врахування фізичного зносу в розмірі 5548 гривень.

Крім того, відповідно до положень ст.12 Закону України «Про обов`язикове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 2000 гривень, яка не відшкодовується Страховою компанією.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 7548 гривень.

В іншій частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню з викладених вище обставин.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати (сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу), пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 7548 гривень, судові витрати в розмірі 2738 гривень 84 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя