Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2019 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі : головуючої - судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Штуфра А.В.;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/1345/18 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області про зняття заборони з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кривоозерської державної нотаріальної контори про зняття заборони з нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 власником якого він є на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, зареєстрованого у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. В 2018 році при зверненні до нотаріуса йому стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладено обтяження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стало відомо, що 27 червня 2006 року Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області внесено до Державного реєстру обтяження (заборона) на будинок по АДРЕСА_1 реєстраційний номер обтяження 3387906, на підставі листа без номера від 21 травня 1992 року Кривоозерського відділення ощадбанку 3161.

Позивач в судове засіданні не з'явився, надав письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити.

Кривоозерська державна нотаріальна контора, яка внесла запис про обтяження нерухомості, надіслала лист з проханням розглянути справу без участі представника, заперечень проти позовних вимог немає, просили спір вирішити згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 що підтверджується даними свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 31 січня 2001 року №7, та зареєстрованого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності, реєстрова книга №27 стор.264 за реєстровим №3924 від 21 березня 2001 року(а.с.8).

За даними інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №145431155 від 15 листопада 2018 року, на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 підтверджується, що Кривоозерською державною нотаріальною конторою на підставі листа без номера від 21 травня 1992 року Кривоозерського відділення ощадбанку 3161, 27 червня 2006 року накладено обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер №3387906(а.с.10-11).

Таким чином, встановлено, що на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 27 червня 2006 року Кривоозерською державною нотаріальною конторою накладено обтяження, реєстраційний номер №3387906 у вигляді заборони на нерухоме майно. Підставами для обтяження став лист без номера від 21 травня 1992 року Кривоозерського відділення ощадбанку 3161, власником будинку зазначено ОСОБА_1.

Згідно даних листа вих.№60 від 15 листопада 2018 року територіально-відокремлене безбалансове відділення №10014/0142 Філія - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" встановлено, що у зв'язку з відсутністю заборгованості та будь-яких претензій до ОСОБА_1 ПАТ Державний Ощадний Банк України" що є правонаступником всіх прав та обов'язків Кривоозерського відділення ощадбанку №3161, просить припинити обтяження(зняти заборону) накладену на будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1(а.с.9).

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст.321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно приписів ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року №6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-26цс13 від 15 травня 2013 року зазначено, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Виходячи із встановлених судом фактичних обставин, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу на праві приватної власності, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області про зняття заборони з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону на житловий будинок, розташований по вул.Миколаївська,1 смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, реєстраційний номер обтяжень: №3387906, зареєстрований Кривоозерською державною нотаріальною конторою 27 червня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Суддя :