Справа № 158/167/19
Провадження № 2/0158/176/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

12 березня 2019 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в інтересах немалолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_1, реєстрація народження якого була проведена на підставі ст. 135 СК України. 14 серпня 2017 року рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області неповнолітній ОСОБА_1 був відібраний від матері без позбавлення її батьківських прав, оскільки остання свідомо ухилялась від виховання сина, не бажала, а інколи не була спроможна контролювати сина, тому він систематично грубо порушував поведінку у школі, бився, зривав уроки, вчиняв непристойні вчинки тощо. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 23.09.2017 року № 317 ОСОБА_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З грудня 2017 року по вересень 2018 року ОСОБА_1 перебував у Волинському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Ковель), де отримав атестат про закінчення 9 класів та ID-картку, а з 03.09.2018 року був влаштований на навчання у ДНЗ «Ковельський ЦПТО» за професією лицювальник-плиточник, маляр, штукатур. Восени 2018 року відповідач самовільно забрала сина додому, тому вже впродовж 4 місяців ОСОБА_1 не навчається, а ОСОБА_2 чинить перешкоди як службі у справах дітей Ківерцівської РДА, поліції, так і працівникам навчального закладу повернути неповнолітнього ОСОБА_1 на навчання. З відповідачем неодноразово проводилась виховна робота, однак усі проведені заходи позитивного результату не дали, ОСОБА_2 надалі веде себе агресивно.

Тому, просять суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 від 12.09.2017 року (а.с. 9) вбачається, що його матір'ю є ОСОБА_2, відповідач по справі, реєстрація його народження здійснена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10).

Як вбачається із рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.08.2017 року (а.с. 5-6) неповнолітнього ОСОБА_1 відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав, останнього передано органу опіки та піклування Ківерцівської РДА для подальшого влаштування.

Відповідно до наказу № 11-п/о від 18.09.2017 року ОСОБА_1 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 11), розпорядженням Ківерцівської РДА № 317 від 22.09.2017 року останньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 12), а розпорядженням № 371 від 06.11.2017 року направлено ОСОБА_1 в інтернатний заклад на повне державне утримання на поточний 2017-2018 навчальний рік (а.с. 13).

Відповідач самовільно забрала 16.10.2018 року сина ОСОБА_1 додому з навчального закладу (а.с. 18-23), після чого останній на навчання не з'являється, виплаченою йому стипендією розпоряджається матір, профілактичні бесіди з матір'ю про повернення дитини до навчального закладу результату не дали, остання категорично відмовляється відпускати сина з дому.

Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 2/02-18 від 15.01.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 (а.с. 3-4) - позбавлення батьківських прав останньої відносно неповнолітнього сина є доцільним та відповідає його інтересам.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, перешкоджає його навчанню, не займається його вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути на навчання в ДНЗ «Ковельський центр професійно-технічної освіти» на повне державне утримання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, м. Ківерці вул. Незалежності, 20 Волинської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 27.01.2001 року.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повне судове рішення складене 12.03.2019 року