Провадження № 4-с/750/33/19
У Х В А Л А

03 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Супруна О.П.,

секретар - Дяченко К.О.,

за участю представника заявника адвоката Веремій Т.М., суб`єкта оскарження, заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пустовойта Артема Миколайовича,

заінтересована особа ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_2 у якій заявник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новозаводського відділу ДВС міста Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойта А.М. щодо невчинення дій у відповідності до вимог частини п`ятої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойта А.М. зняти арешт з усього майна ОСОБА_2 шляхом винесення відповідної постанови та вчинити всі необхідні для цього дії у порядку, визначеному частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи скарги зводяться до того, що на примусовому виконанні в Новозаводському відділі ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області знаходиться виконавче провадження № 58713573 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5431/17, виданого 28.07.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 утримання до досягнення трьохрічного віку сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 06.06.2017 до 21.02.2019, та виконавче провадження № 58713248 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5431/17, виданого 11.07.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2017 і до повноліття сина.

06.05.2019 державним виконавцем Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойтом А.М. винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .

Заявник вважає бездільність державного виконавця Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойта А.М. незаконною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства, оскільки заборгованість по сплаті аліментів на даний час відсутня, що підтверджується квитанцією про сплату заборгованості по аліментам та копіями квитанцій про сплату періодичних платежів по аліментам, а також постановою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 31.05.2019 ВП № 58713573, постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 31.05.2019 ВП № 58713248, постановою про скасування заходів примусового виконання від 30.05.2019 ВП № 58713248.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойт А.М. та заінтересована особа ОСОБА_1 заперечували проти задоволення скарги.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні в Новозаводському відділі ДВС міста Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області знаходиться виконавче провадження № 58713573 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5431/17, виданого 28.07.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 утримання до досягнення трьохрічного віку сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 06.06.2017 до 21.02.2019, та виконавче провадження № 58713248 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5431/17, виданого 11.07.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2017 і до повноліття сина.

06.05.2019 державним виконавцем Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойтом А.М. винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .

У поданій скарзі заявник вказав, що судове рішення він виконав ще у травні 2019 року, що підтверджується квитанцією про сплату заборгованості по аліментам та копіями квитанцій про сплату періодичних платежів по аліментам.

Повне виконання боржником своїх зобов`зань за вищевказаним судовим рішенням про стягнення аліментів підтверджується також постановою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 31.05.2019 ВП № 58713573, постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 31.05.2019 ВП № 58713248, постановою про скасування заходів примусового виконання від 30.05.2019 ВП № 58713248 (а.с. 9-19, 21-22, 24-25, 27-28).

У відповідь на заяву представника заявника начальник Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів Ярошенко А.Д. в листі від 05.11.2019 №65346 повідомив, що відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті періодичних платежів станом на 31.10.2019 існує переплата в розмірі 339,29 грн, проте державним виконавцем арешт з майна боржника зняти неможливо відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 34-36).

Відповідно до частини пятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті дев`ятому частини третьої ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною другою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

В силу статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до пункту сьомого частини четвертої ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

З аналазу наведених норм законодавства убачається висновок про те, що накладення арешту на майно боржника є винятковим заходом обмеження права власності фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням.

Судом судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 відсутня. Більше того, станом на 31.10.2019 наявна переплата в сумі 339,29 грн.

Також ані суб`єкт оскарження, ані заінтересована особа не спростували твердження заявника про систематичну сплату ним періодичних платежів по аліментах.

Більше того, заявник з 28.11.2019 працює в ТОВ МАЛАК Т» на посаді електрогазозварника, про що свідчать копія наказу від 28.11.2019 №38-к та довідка цього товариства.

Отже, прийняті державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна боржника втратили свою актуальність та є такими, що порушують право власності заявника на вільне розпорядження своїм майном.

26.10.2019 представник заявника звернулася до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області із заявою про обчислення розміру заборгованості (за наявності) зі сплати аліментів станом на дату надання відповіді на заяву, надання довідки-розрахунку, а також зняття арешту з усього майна шляхом винесення відповідної постанови та вчинити всі необхідні для цього дії в порядку, визначеному ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 32).

Відповідно до частини п`ятої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Також пунктом 19 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5, передбаченно, що у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Проте, усупереч положенням закону, державним виконавцем не було вчинено жодної дії після надходження заяви представника заявника.

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки боржник сплатив заборгованість із сплати періодичних платежів (аліментів), є всі підстави для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою державного виконавця Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Пустовойтом А.М. від 06.05.2019.

Зважаючи на обставини справи, суд дійшов до переконання про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих документальних доказів, які б безсумнівно і достовірно підтверджували, що боржник ухилятиметься в подальшому від сплати аліментів. Позиція стягувача та суб`єкта оскарження стосовно того, що позбавлення заявника можливості використовувати належне йому на праві власності нерухоме майно (три земельні ділянки та житловий будинок), на яке накледний арешт, спонукатиме боржника до сплати аліментів на майбутнє, викликає обґруновані сумніви як така, що не є належним способом захисту прав стягувача, які натепер повністю відновлені.

Також суд не погоджується з позицією суб`єкта оскарження про те, що зняття арешту з майна боржника можливе лише після досягнення дитиною, на утримання якої стягнуто аліменти, 18 років, навіть, за умови відсутності у боржника заборгованості.

Таким чином, бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій, передбачених частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», призвела до того, що все майно скаржника знаходиться під арештом, і даний факт унеможливлює розпорядження майном та порушує права, гарантовані Конституцією та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим дана скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями258 - 261, 352 - 354, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пустовойта Артема Миколайовича задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пустовойта Артема Миколайовича щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пустовойта Артема Миколайовича від 06.05.2019.

Зобов`язати державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пустовойта Артема Миколайовича зняти арешт з усього майна ОСОБА_2 та вчинити всі необхідні дії у порядку, визначеному частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили негайно в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя