Справа № 226/1922/19

Справа № 226/1922/19
Провадження № 2/226/598/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказав, що 26.06.1970 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . За останні декілька місяців його спільного з відповідачем проживання стосунки між ними сильно погіршилися. Вони втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Між ними часто виникають сварки, під час яких вони припускаються взаємних образ. У 2015 році їх з відповідачем син помер, інших дітей та онуків в них немає. Він вважає, що на теперішній час його та відповідача разом нічого не утримує, їх шлюб розпався. Хоча вони проживають за однією адресою, але фактично стали одне одному чужими людьми. Вважаючи збереження сім`ї та примирення неможливими та такими, що суперечить його інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Ухвалою судді від 09.07.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.07.2019 за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення у чотири місяці, справу зупинено провадженням.

Ухвалою суду від 28.11.2019 після спливу строку для примирення провадження у справі поновлено.

Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутність. При цьому позивач ОСОБА_1 вказав, що він наполягає на позові, а відповідач ОСОБА_2 , що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі.

З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.06.1970 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новоекономічної міської Ради депутатів трудящих Донецької області, актовий запис № 144. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у першій половині 2019 року. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтва про їх шлюб (а.с.5).

Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка.

У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України.

Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Особливо це стосується закріпленого ч.4 ст.4 СК України і гарантованого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством.

Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню.

За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища.

Позивач, як особа з інвалідністю другої групи, від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом звільнений, інших судових витрат ним не заявлено.

На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 142, ч.3 ст.200, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 червня 1970 року у виконкомі Новоекономічної міської Ради депутатів трудящих Донецької області, актовий запис № 144, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ж.Є.Редько