Справа № 212/4129/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивіз дитини за кордон на постійне місце проживання без згоди батька, визначення проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначена справа надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 12.07.2019 відповідно до ухвали від 12.06.2019 судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М. для розгляду за підсудністю, за останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач і відповідач проживали у цивільному шлюбі з 2009 року по 2014 рік, під час якого народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки не проживають разом з травня 2015 р. і з цього часу батько дитини не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, матеріально не допомагає. З вересня 2015 р. за рішенням суду має виплачувати аліменти, але жодного разу не поцікавився своєю донькою і має заборгованість з виплати аліментів. 06.05.2019 винесена ухвала про розшук боржника - ОСОБА_2 . З 11 січня 2019 року позивач зареєстрована у шлюбі з ОСОБА_4 громадянином Польщі. Вони всією сім`єю бажають виїхати на постійне місце проживання до Польщі. Дитина бажає проживати з матір`ю. Просить надати дозвіл на вивіз дитини за межі України на постійне місце проживання без згоди батька..

16.07.2019 відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали в зв`язку із порушенням позивачем вимог ст. 177 ЦПК України, зокрема, у зв`язку з тим, що при зверненні до суду позивачем не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копія ухвали від 16.07.2019 направлена на адресу проживання позивача, вказану нею у позові: АДРЕСА_1 , проте 02.10.2019 до суду повернувся конверт з відміткою «у зв`язку із закінченням строку зберігання».

30.09.2019 копія ухвали від 16.07.2019 повторно направлялась позивачу, але згідно з відомостями, що містяться офіційному сайті «Укрпошти» поштове відправлення 378, яким було повторно надіслано вказану ухвалу 11.11.2019, повернуто до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , вона зазначила свою поштову адресу, як: АДРЕСА_1 , і саме за цією адресою судом було направлено копії ухвали про залишення без руху позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За нормами п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

За приписами ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд вважає, що вказані норми діють також і на випадки вручення надісланої учасникам процесу ухвали суду, відповідно до аналогії закону, що передбачено ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

До теперішнього часу позивачем ухвалу від 16.07.2019 не виконано, заява про продовження строку на усунення недоліків до суду не надходила.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими в тому числі є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, наприклад, в § 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України», Європейський суд зазначив, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Вказані обставини, дають підстави вважати про те, що ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на звернення з позовом до суду, недобросовісно ставиться до процесуальних обов`язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ст. 43 ЦПК України, а саме: протягом липня грудень 2019 року поштову кореспонденцію за адресою зазначеною в позові не отримувала, із заявами до суду щодо надання їй інформації про рух справи не зверталась, недоліки позовної заяви не усунула.

Відповідно до речення другого ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, враховуючи викладене і те, що на теперішній час зазначені в ухвалі недоліки не усунуто, позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивіз дитини за кордон на постійне місце проживання без згоди батька, визначення проживання дитини, вважати неподаною та повернути позивачеві з матеріалами, що неї додавалися.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 04.12.2019.

Суддя: