Справа № 135/913/19
Провадження № 2-о/135/38/19
РІШЕННЯ

іменем України

11.11.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Волошиної Т.В.,

з участю секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Ладижин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ладижинська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ладижин помер ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад двадцять років. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме кімнату АДРЕСА_1 .

Вона є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до дня відкриття спадщини необхідно їй для оформлення в нотаріальній конторі спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер у місті Ладижин, Вінницької області ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому, заявник звернулася до суду, щоб встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер у місті Ладижин Вінницької області ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.1999 до дня його смерті.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 з 1999 по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони вели спільний побут, доглядали один за одним коли хтось з них хворів. ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_1 фінансово оплачувати навчання сина та організувати весілля двох синів від першого шлюбу. Вони разом відвідували її батьків в селі, допомагали їм по господарству. ОСОБА_1 організовувала поховання його батька. За роки спільного життя наживали майно, ОСОБА_2 працюючи на Ладижинській ТЕС отримав кімнату у гуртожитку, яку вдалося приватизувати у квітні 2019 року. ОСОБА_1 бажає реалізувати свої право на спадщину, а тому звернулася до суду.

Представник заінтересованої особи Ладижинської міської ради Олійник О. подав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву у їх відсутність. При розгляді даної заяви покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 , який є сусідом ОСОБА_1 та покійного ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з цією родиною з 2006 року. Вони підтримували дружні стосунки, ходили один до одного в гості, на свята. Жили дружно, не сварилися. Свідок постійно бачив цю пару разом.

Свідок ОСОБА_4 , який також є сусідом заявника показав, що знає цю родину понад 20 років. Завжди бачив їх разом і стверджує, що вони ніколи не розлучалися і не жили окремо один від одного.

Свідок ОСОБА_5 , яка є сусідкою та другом ОСОБА_1 та покійного ОСОБА_2 показала, що проживала по сусідству з цією родиною з 2006 року до цього часу. Вони з своїм чоловіком ОСОБА_3 підтримували дружні стосунки з заявником та покійним ОСОБА_2 , ходили один до одного в гості, на дні народження, на святкування Нового року. Свідок показала, що ця пара не розлучалася, вони разом обробляли земельну ділянку поблизу дому, прибирали клумбу, вели спільне господарство.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ладижині Вінницької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому кімнату у гуртожитку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордеру на жилу площу в гуртожитку № 518 серія МР виданого громадянину ОСОБА_2 13.01.2016 (а.с.9), копією Технічного паспорта на кімнату АДРЕСА_1, який складений 28 березня 2019 року (а.с.10-12), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.05.2019 (а.с.14), копією виписки з рішення № 140 виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 23.04.2019 про приватизацію державного житлового фонду м. Ладижин (гуртожитку) (а.с.13).

Разом з тим суд досліджує копію паспорта серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Четвертинівка, Тростянецького району Вінницької області(а.с.6-7).

З копію довідки, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради громадянці ОСОБА_1 , вбачається, що її чоловік, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36).

З копії профсоюзного білету НОМЕР_5 вбачається, що він виданий на ім`я ОСОБА_2 , 1954 року народження (а.с.37).

З копії посвідчення серії НОМЕР_3 , копії посвідчення серії НОМЕР_4 , копії свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_6 вбачається, що вони видані на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 38). Разом з тим, суд бере до уваги покази свідків ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 допитаних у судовому засіданні, які підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з 01.01.1999 і по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, судом досліджено відповідь надану завідувачем Другої тростянецької державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 22.10.2019 про витребування копій спадкової справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що згідно з алфавітною книгою обліку спадкових справ, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 в даній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.54).

За правилами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як сім`я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов`язки, що випливають зі шлюбу.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки… Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом…

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Встановлений судом факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, її представника, показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що ОСОБА_1 на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення і іншого порядку його встановлення немає.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Керуючись ст.ст. 7, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 316 ЦПК України, на підставі п.5 ч.2 ст. 293, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер у місті Ладижин Вінницької області ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1999 до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Суддя