Ухвала

Іменем України

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 700/964/18

провадження № 61-19988 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у складі судді Свитки С. Л. від 18 березня 2019 рокута постанову Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О., Нерушак Л. В., від 25 вересня 2019 рокупро відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені за несвоєчасно сплачені аліменти,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені за несвоєчасно сплачені аліменти.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, провадження по вказаній справі відкрито та призначено до судового розгляду.

У касаційній скарзі, поданій 04 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішеннята направити справу на новий розгляд до Лисянського районного суду Черкаської області за встановленою підсудністю.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримав поштою лише 04 жовтня 2019 року, що підтверджується відповідними доказами.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із положеннями статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України визначено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. В такому випадку вирішення питання про відкриття провадження по справі здійснюється судом після та з результатами отримання такої інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року без змін, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що судом першої інстанції не порушено правила підсудності цивільної справи, оскільки позивач пред`явила позов до ОСОБА_1 , на момент прийняття оскаржуваної ухвали матеріали справи не містили інформації щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача, а фактичне місце перебування позивача територіально відноситься до підсудності Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. При цьому доводи касаційної скарги про те, що цей спір має вирішуватися за адресою місця проживання відповідача є безпідставні, оскільки судами врахована можливість застосування альтернативної підсудності відповідно до частини шістнадцятої статті 28 ЦПК України.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 рокупро відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені за несвоєчасно сплачені аліменти.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара