Ухвала

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 203/6836/14-ц

провадження № 61-23365св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

розглянув клопотання ОСОБА_4 про його участь в судовому засіданні у розгляді справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року у складі судді Колесніченко О. В. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Лаченкової О. В., та касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 12 вересня 2007 року він уклав з ТОВ «Варіант» договори купівлі-продажу та дарування 21/100 частини домоволодіння, на підставі яких зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначав, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_4 та витребувано у нього 21/100 частину (до якої входить квартира № АДРЕСА_1 загальною площею 135,8 кв. м, житловою площею 99,1 кв. м.

Цим рішенням визнано право власності ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно, а також встановлено, що він є добросовісним набувачем спірного майна.

У зазначеній квартирі ним проведено капітальний ремонт, внаслідок чого були понесені значні матеріальні витрати, на які збільшилася вартість вказаного майна, і які не можуть бути відокремлені від нього.

У зв'язку з цим, збільшивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на поліпшення квартири АДРЕСА_1, а саме капітальний ремонт у розмірі 440 784,00 грн та заборгованість зі сплати 3 % річних в сумі 13 223,52 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 у відшкодування вартості здійснених витрат на невід'ємні поліпшення майна - квартири АДРЕСА_1 440 784,00 грн, витрати на проведення експертизи 3 686,40 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року заочне рішення Кіровського районного суд м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року змінено, викладено другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування вартості здійсненних витрат на невід'ємні поліпшення майна 238 420,00 грн, судовий збір в розмірі 2 384,00 грн». В іншій частині заочне рішення Кіровського районного суд м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_5 зазначав, що позивач був належним чином повідомлений через оголошення в пресі про розгляд справи в суді першої інстанції, тому його доводи, що він не мав можливості подавати заяви та клопотання, є безпідставними. На момент придбання ним квартири у 2007 році, нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна була проведена перевірка та встановлено, що такі заборони на квартиру відсутні. Про судові справи, предметом спору яких була спірна квартира, йому відомо не було. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 року у справі № 203/6757/13-ц встановлено, що він є добросовісним набувачем.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п'яти суддів.

11 січня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_4, в якому він просить провести розгляд касаційних скарг в судовому засіданні за його участю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 про його участь в судовому засіданні задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи із урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Наведені в клопотанні ОСОБА_4 обставини не свідчать про необхідність його виклику для надання пояснень у справі під час розгляду його касаційної скарги та касаційної скарги ОСОБА_5

Будь-яких інших обставин, які б вказували на необхідність виклику відповідача чи інших сторін в судове засідання суду касаційної інстанції, матеріали справи та касаційні скарги не містять.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 183, 400, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про його участь в судовому засіданні у розгляді справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, та касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик