Справа № 467/224/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, в якому позивач вказував, що 7 травня 1999 року виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. В шлюбі перебуває вперше. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини немає. На примирення не згоден. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем.

В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність.

В судове засідання відповідач надала заяву, в якій визнала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "ОСОБА_2".

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, судом встановлено, що 7 травня 1999 року виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 7 травня 1999 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач. Дитина проживає разом з відповідачем. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав позов та обставини, зазначені у останньому у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за відсутності заперечень третьої особи, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 7 травня 1999 року Виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області актовий запис № 6, між ОСОБА_1(реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_2(реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2, яка змінила прізвище «Сокуренко» під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржене через Арбузинський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива