Справа № 700/1087/19
Провадження № 2/700/441/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/1087/19 провадження №2/700/441/19 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лисянка Черкаської області помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1343 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вона є донькою та спадкоємцем померлого і як спадкоємець за законом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено через неточності та виправлення у правовстановлюючих документах. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті її батька - ОСОБА_2 .

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, просила про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лисянка Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 22.12.1970 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.03.2006 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 31.01.2012 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1343 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Позивач як спадкоємець за законом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 20.12.2012 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1343 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 20.12.2012 року № 911/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через неточності та виправлення у правовстановлюючих документах.

Із довідки Лисянської селищної ради Черкаської області № 1402 від 06.05.2019 року вбачається, що померлий ОСОБА_2 був постійним жителем селища Лисянка вул АДРЕСА_2 Київська, 32.

Згідно із довідкою Лисянської селищної ради Черкаської області № 1434 від 10.05.2019 року, за померлим ОСОБА_2 , рахується житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, факт належності ОСОБА_2 житлового будинку підтверджується наявним у справі технічним паспортом на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки через неточності та виправлення у правовстановлюючих документах на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200, 206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб