25.11.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 534/667/19
провадження № 2/533/302/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лизенка А.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , адвоката Губарєвої М.О.,

представника відповідача адвоката Костянецького А.Г.,

представника третьої особи, Колєснікова О. А .,

секретаря судового засідання Кумаки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, з врахуванням заяви про зміну підстав позову (а.с.140-142) про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між позивачем та відповідачем та посвідченого 19.11.2008 року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куц С.М., недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2006 року на підставі довіреності позивач уповноважила ОСОБА_5 продати квартиру.

19.11.2008 року ОСОБА_5 від імені позивача підписано спірний договір, проведено перереєстрацію права власності на відповідача.

В подальшому, 06.05.2011 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №2203/5767, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 75 000 грн., в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_4 , був укладений договір іпотеки, згідно з яким відповідач передала спірну квартиру в іпотеку.

Позивач вважає договір купівлі-продажу фіктивним, оскільки він укладений без наміру створення правових наслідків.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.30).

Відповідачем надано відзив, в якому відповідач позов не визнала та прохала відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачкою не обґрунтовано та не доведено обман позивача при укладенні спірного договору. Крім цього, питання дійсності вказаного договору вже було предметом судового розгляду у цивільній справі №1612/2343/12. Також відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Третьою особою надано пояснення, в яких зазначено, що позивачем не обґрунтовано наявність обману, не оскаржено довіреність, тому в задоволенні позову слід відмовити (а.с.42-44)

Ухвалою суду від 16.10.2019 року справу призначено до розгляду по суті (а.с.151).

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та представника відповідача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до довіреності від 16.06.2006 року позивач уповноважила ОСОБА_5 продати за ціну та на умовах на власний розсуд належну їй квартиру АДРЕСА_2 та виписати її з цієї квартири (а.с.15).

Дійсність довіреності як правочину позивачем не оспорювалась.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.2008 року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куц С.М., реєстровий номер 10007, ОСОБА_5 від імені позивача уклав із відповідачем договір купівлі-продажу квартири (надалі - Договір), відповідно до якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_2 (а.с 13).

Відповідно до п. 2 Договору, продаж квартири вчинено в сумі за 14 402,00 гривень, які представник продавця отримав від покупця повністю, до підписання цього договору, по довіреності.

Вказаний договір зареєстрований 19.11.2008 року в Державному реєстрі правочинів (а.с. 14).

06.05.2011 року спірна квартира передана в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк», що визнається сторонами та не підлягає доведенню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

До теперішнього часу позивач продовжує проживати у спірній квартирі, сплачує комунальній послуги, що визнається сторонами та не підлягає доведенню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ст.81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не обґрунтовано та не доведено відсутність у сторін спірного договору наміру створення правових наслідків.

Сам факт проживання позивача в даній квартирі, сплата комунальних послуг, на думку суду не свідчить про відсутність намірів створення правових наслідків. В свою чергу, передання квартири відповідачем в іпотеку банку, тобто розпорядження майном, підтверджує наявність у відповідача наміру створення правових наслідків під час укладання спірного договору купівлі-продажу.

Суд не надає правової оцінки доводам позивача (підставам позову) по вчинення правочину під впливом обману, оскільки заявою від 16.10.2019 року позивач змінила підставу позовних вимог, в свою чергу, підстави визнання правочину недійсним у зв`язку із обманом та фіктивністю правочину, є взаємовиключними (а.с.140-142).

В свою чергу, суд приймає до уваги, що із змісту постанови ВС від 20.03.2019 року у справі №1612/2343/12 вбачається, що підставами попереднього судового розгляду були, в тому числі, вимоги про визнання спірного договору недійсним, але з підстави вчинення правочину без згоди органу опіки та піклування, що є самостійною, іншою підставою позову, ніж визнання правочину недійсним з підстави його фіктивності (а.с.94-101).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.258 - 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Лизенко

Повний текст рішення складено

та підписано 25.11.2019 року