ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/685/18

провадження № 22-ц/4809/428/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кропивницького (Кіровоградського) міського нотаріального округа Бондаренко А. В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2018 року, у складі головуючого судді Тьор Є.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кропивницького (Кіровоградського) міського нотаріального округа Бондаренко Алла В`ячеславівна про визнання недійсним договору міни земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кропивницького (Кіровоградського) міського нотаріального округа Бондаренко Алла В`ячеславівна про визнання недійсним договору міни земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності.

Просила визнати недійсним договір міни земельної ділянки, загальною площею 4,84 га , кадастровий номер :02:000:0489, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та земельної ділянки загальною площею 0,01 гектарів, кадастровий номер :02:000:2344, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Високобайрацька сільська рада, укладений 14 листопада 2014 року між ОСОБА_3 , який діяв від її імені на підставі довіреності та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бондаренко А.В., а також просила скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на відповідну земельну ділянку.

В обгрунтування позову вказувала, що була власником земельної ділянки, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 027416, виданого Знам`янсьою РДА від 30.06.2002 року з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського підприємства.

Вказувала, що на початку листопада 2014 року до неї за місцем проживання, (оскільки вона є інвалідом І групи), приїздив відповідач ОСОБА_3 , який орендує земельні ділянки у громадян в тому числі на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та запропонував їй передати в оренду належну їй земельну ділянку.

В подальшому ОСОБА_3 приїхав до неї додому разом із юристом, вони надали їй на підпис бланк договору, який вона вважала договором оренди і відповідач ОСОБА_3 сплатив їй орендну плату наперед.

Після чого, передала відповідачу правовстановлюючі документи на земельну ділянку для наступного здійснення відповідних реєстраційних дій, але державний акт відповідач так і не повернув їй.

14.02.2018 року під час оформлення субсидії працівники управління соціального захисту населення Знам`янської РДА повідомили їй про те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,01 га, у зв`язку з чим просили надати документальне підтвердження змін у майновому стані і лише тоді звернулись до державного реєстратора виконкому Знам`янської міської ради та отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і позивач дізналась, що 13.11.2014 приватним нотаріусом Бондаренко А.В. було посвідчено договір міни земельної ділянки, за яким ОСОБА_3 , діючи від її імені, обміняв належну їй земельну ділянку площею 4,84 га на земельну ділянку належну ОСОБА_2 площею 0,01 га.

Вважає, що вона оскільки не виявляла дійсного наміру на відчуження земельної ділянки то спірний договір міни є недійсним.

Крім того, вказувала, що обмін відбувся не за схемою «пай на пай», дані земельні ділянки не знаходяться всередині єдиного масиву, а розташовані на різних територіях. Обмін відбувся без її особистої участі в нотаріальній конторі за місцем знаходження робочого місця нотаріуса, а також угода була вчинена із порушенням мораторію на заборону відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Вважає, що обмін земельних ділянок відбувся без дотримання вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 січня 2019 відкрито апеляційне провадження у справі (том 2 а.с. 64-65).

Призначено справу до розгляду.

Від відповідачів у справі надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін ( том 2 а.с. 7779,92-99).

Відповідачі вважають, що у позивача відсутнє порушене право, яке підлягає захисту у судовому порядку.

Вказують, що суд першої інстанції вірно застосував п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України так, як заборона на укладення договорів мін земельних ділянок не розповсюджується.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13.02.2019 року зупинено апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у касаційному порядку Верховним Судом (том 2 а.с.109-110).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року поновлено апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог щодо недійсності укладення договору міни земельної ділянки від 14.11.2014 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було правильно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 належала земельна ділянка, загальною площею 4,84 га з кадастровим номером :02:000:0489, розташована на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Книги реєстрації записів Державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього КСП «Маяк» по Трепівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області за № 1156 на ім`я ОСОБА_1 був виданий Державни акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 027416 від 30.06.2002 року.

14 листопада 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 на підставі нотаріально завіреної довіреності було укладено договір міни, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2040 (том 1 а.с 18-25).

Згідно даного договору міни ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 у свою чергу прийняла у власність належну ОСОБА_2 на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,01 гектарів, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Високобайрацька сільська рада, кадастровий номер :02:000:2344, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в обмін на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,8429 гектарів, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Трепівська сільська рада, кадастровий номер :02:000:0489, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі вказаного договору ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 4,8429 гектарів, а ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 0,01 гектарів (згідно п. 1.3 договору).

Даний договір підписано сторонами.

Крім того встановлено, що 13.11.2014 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_3 з правом вчинення дій щодо укладення договору міни земельної ділянки, яка належала на праві приватної власності позивачу.

Даний факт визнано сторонами.

Згідно ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Таким чином, представництво за довіреністю є правовідношенням, за яким особа уповноважується вчинити правочини від імені та в інтересах довірителя, а тому ОСОБА_3 у відповідності до даної довіреності та згідно чинного законодавства діяв від імені ОСОБА_1 під час укладення спірного договору.

Вказана довіреність позивачем не визнавалася недійсною і такої вимоги не ставила.

Звертаючись із позовними вимогами про визнання недійсним спірного договору позивач посилалася на те, що даний договір укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) та з порушенням вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» обмін відбувся не за схемою «пай на пай».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі відбувся обмін розподілених між власниками, визначених в натурі земельних ділянок, які зареєстровані відповідно до чинного законодавства за власниками, які можуть виступати об`єктом цивільних прав.

Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)» від 5 червня 2003 року N899-IV передбачено, що цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Частиною першою статті 5 вказаного Закону встановлено, що матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників, оформлюють сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку.

Статтею 14 вказаного Закону врегульовано механізм обміну виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

Таким чином, обмін між сторонами за спірним договором міни відбувся сформованими земельними ділянками із наявними кадастровими номерами.

Тобто, дані правовідносини за своєю суттю не підпадають під правове регулювання Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)» оскільки він регулює обмін розподілених між власниками, визначених в натурі земельних ділянок, але які ще не зареєстровані відповідно законодавства за власниками, тобто таких земельних ділянок, які не можуть виступати об`єктом цивільних прав згідно чинного законодавства.

Пунктом 15 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (в редакції, що діяла на час укладання договору міни) було передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, в порядку, визначеному цим Законом. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Колегія суддів, погоджується із даним висновком суду першої інстанції, який правильно застосував п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України так, як зазначена заборона не розповсюджується на укладення договорів міни земельних ділянок.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду, також як і суд першої інстанції не вбачає ознак психічного чи фізичного впливу на позивача під час укладення договору міни, при цьому зазначає, що мотив укладення такої угоди не є предметом судового дослідження.

Суд першої інстанції також правильно встановив, що позивач звернулася із даним позовом із пропуском строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

26.11.2019 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник