Справа № 489/3760/18
Провадження №2/489/103/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат за період навчання,
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачем у встановлений судом строк відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяви про відкладення судового засідання чи розгляду справи за відсутністю від відповідача не даходило.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 109 о/с від 11.08.2014 року, ОСОБА_3 зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів транспортної міліції з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» з терміном навчання 3 роки, поставивши на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення, з 11 серпня 2014 року, присвоївши спеціальне звання «рядовий міліції».
08 вересня 2009 року між ОСОБА_3 та Одеським державним університетом внутрішніх справ був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ.
Згідно з п. 2 даного Договору Університет зобов'язаний забезпечити: теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та отримання відповідної кваліфікації, а ОСОБА_3 в свою чергу згідно з п. 2.3 пп. 2.3.5 договору зобов'язаний після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений Головним управлінням МВС України в Одеській області, і відпрацювати не менше трьох років.
Відповідно до витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 165 о/с від 06.11.2015 року, згідно п. 9 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ курсанта факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки ОСОБА_3 було звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних сил України за п. 63 «к».
Згідно списку курсантів денної форми навчання факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки, згідно п. 9 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ на підставі рапортів ОСОБА_3 звільнено 06.11.2015 року у запас Збройних сил за п. 63 «к».
Відповідно до витягу наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 171 о/с від 12.11.2015 року, призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ України на посаду курсанта денної форми навчання Одеського державного університету внутрішніх справ по переведенню у зв'язку зі службовою необхідністю, поставивши на всі види утримання та забезпечення, з 07.11.2015 року ОСОБА_3
27 липня 2016 року ОСОБА_3 подав рапорт на відрахування з університету та звільнення зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням.
Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 113 о/с від 27 липня 2016 року ОСОБА_3 відраховано з університету відповідно до наказів МВС України від 14.02.2008 р. № 62 та від 07.09.2009 № 381 та звільнено зі служби в Національній поліції за власним бажанням з 27 липня 2016 року і відповідно до вимог п. 4 договору про підготовку фахівця від 08.09.2014 року утримано коштів, які МВС України затрачено на навчання в університеті.
27 липня 2016 року ОСОБА_3 надав заяву, якою підтвердив згоду та прийняття зобов'язання погасити суму заборгованості в строк до 27.08.2017 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідач, як зазначено у позові, бажав добровільно відшкодувати заборгованість за навчання, але до 12 червня 2018 року добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання.
Частиною 5 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 (що був чинним з моменту набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» і до моменту прийняття 12.04.2017 Кабінетом Міністрів України постанови №261 про затвердження нового Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських), передбачено обов'язковість відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_3 в ОДУВС відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 за період з 15.08.2014 року по 27.07.2016 року заборгованість відповідача складає: грошове забезпечення 2674,88 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 200,00 грн.; харчування - 4277,84 грн., комунальні послуги 3010,93 грн. (а.с. 24).
Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.
Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином, Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429, також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, університет як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідноз ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановленні, строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов'язку щодо сплати витрат позивачу за період навчання.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп..
Керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат за період навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривни).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «13» березня 2019 року.