Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 365/524/16-ц

провадження № 61-28605св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Згурівська районна державна адміністрація Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області у складі судді Денисенко Н. О. від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області в складі колегії суддів: Сушко Л. П., Ігнатченко Н. В., Волохова Л. А., від 06 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), Згурівської районної державної адміністрації Київської області (далі - Згурівської РДА) про визнання незаконними дій, скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та про зобов`язання внести відомості до державного земельного кадастру.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, щона підставі зареєстрованого договору оренди від 29 грудня 2012 року № 101 він орендує земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0040 площею 69,9996 га, розташовану на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельна ділянка надана у користування на 10 років. ГУ Держземагенства у Київській області наказами від 10 січня 2014 року № КИ/:03:001/00012059 та № КИ/:03:004/00012060 надало дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в межах Середівської сільської ради земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, а саме: земельних ділянок із кадастровими номерами :03:001:0041 та :03:004:0011. До складу цих ділянок ввійшла земельна ділянка, яка перебуває у нього в оренді, внаслідок неналежної підготовки документів із землеустрою. 27 лютого 2014 року ГУ Держземагенства у Київській області наказами №КИ/:03:001/00014793 та №КИ/:03:004/00014634 затвердило відповідні проекти із землеустрою та надало в оренду ОСОБА_2 зазначені земельні ділянки. Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області від імені ГУ Держземагенства у Київській області уклав із ОСОБА_2 два договори оренди землі, а саме: кадастровий номер земельної ділянки площею 6999,96 га :03:001:0041, кадастровий номер земельної ділянки площею 1,6200 га :03:004:0011. Також складено відповідні акти прийому-передачі цих ділянок. У подальшому державний реєстратор майнових прав зареєстрував права ОСОБА_2 на вищезазначені земельні ділянки. Вказував, що посадові особи Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області зазначали, що договір оренди землі, укладений між позивачем та Згурівською РДА, не був зареєстрований. Замість нього 29 грудня 2012 року за № 03797 зареєстрований договір, укладений між ОСОБА_3 та Згурівською селищною радою, проте в ході розслідування кримінального провадження від 03 березня 2014 року № 0000070 встановлено, що такого договору не існує. Вказував, що відповідачі порушили право позивача на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0040.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд:

визнати незаконними та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Київській області від 10 січня 2014 року № КИ/:03:001/00012059, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 в оренду для ведення фермерського господарства;

визнати незаконним наказ ГУ Держземагенства у Київській області від 27 лютого 2014 року № КИ/:03:001/00014793 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства;

скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, площею 69,9996 га, в межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, із зобов`язанням внесення державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області до Державного земельного кадастру запису про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки;

скасувати рішення Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 11 квітня 2014 року індексний номер 12352785, номер запису про право власності 5315444, дата державної реєстрації 10 квітня 2014 року, яким зареєстровано право державної власності земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, із зобов`язанням внесення державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Згурівської райдержадміністрації Київської області до державного реєстру на нерухоме майно на цю земельну ділянку;

визнати недійсним з моменту укладення (підписання) договір оренди землі № :03:001:0041, укладений представником Відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області в особі начальника відділу Великодною С. М. з ОСОБА_2 , згідно з яким право оренди ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0041 в межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, зареєстрованого Реєстраційною службою Згурівського районного управління юстиції Київської області рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2014 року 12355233, номер запису про інше речове право 5316818, дата державної реєстрації 10 квітня 2014 року;

скасувати рішення Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2014 року 12355233., номер запису про інше речове право 5316818, дата державної реєстрації 10 квітня 2014 року, яким зареєстровано право ОСОБА_2 на оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, із зобов`язанням внесення державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Згурівської райдержадміністрації Київської області до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування такого права оренди;

зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області (державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру Київської області) внести до Державного земельного кадастру запис про державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, кадастровий номер якої :03:001:0040, площею 69,9996 га, тип власності - Державна власність, цільове призначення 01.02. Для ведення фермерського господарства;

зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області (Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області) внести до Державного земельного кадастру відомості про право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0040, площею 69,9996 га, розташовану на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке зареєстроване у Відділі Держкомзему Згурівського району у Київській області на підставі договору оренди землі від 29 грудня 2012 року за номером 03797;

вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що його права порушено діями відповідачів як суб`єктів владних повноважень щодо надання ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 та реєстрації такого права. Право на земельну ділянку підлягає захисту у разі його порушення як власника чи користувача такої ділянки, однак позивач не надав доказів того, що договір оренди, який укладено між ним та Згурівською районною державною радою, зареєстровано. Тобто позивач не набув право постійного користування земельною ділянкою на території Середівської сільської ради Згурівського району, оскільки не надав доказів того, що право користування земельною ділянкою оформлено відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема, договір оренди пройшов державну реєстрацію, що в свою чергу є порушенням вимог статей 116,125,126 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України).

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності чи права користування земельної ділянки, не підтвердивши їх відповідними документами, у розумінні статей 116,125,3126 ЗК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди надали неправильну оцінку зібраним доказам, що призвело до неправильного вирішення спору. При цьому суди попередніх інстанцій, беручи до уваги одні докази та спростовуючи інші, діяли в порушення вимог статті 212 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року (далі - ЦПК України 2004 року) щодо оцінки доказів. Крім того, вказує, що висновки суду апеляційної інстанції щодо його обов`язку приведення наявної земвлепорядної документації та інших правовстановлюючих документів у відповідність до вимог діючого Закону України «Про державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 жовтня2012 року № 1051 не ґрунтуються на нормі закону.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та Згурівською РДА Київської області укладено договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства площею 69,9996 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, кадастровий номер :03:001:0040.

У договорі зазначено, що він зареєстрований у Відділі Держкомзему у Згурівському районі Київської області 29 грудня 2012 року за № 03797.

29 грудня 2012 року складено акт прийому-передачі цієї земельної ділянки.

ГУ Держземагенства у Київській області наказом від 10 січня 2014 року № КИ/:03:001/00012059 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надало дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення в межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 69,9996 га, кадастровий номер якої :03:001:0041.

Наказом від 27 лютого 2014 року № КИ/:03:001/00014793 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» ГУ Держземагенства у Київській області затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області та надало ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку загальною площею 69,9996 га, що розташована на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області строком на 21 рік.

Пунктом 4 цього наказу ГУ Держземагенства у Київській області зобов`язано начальника Відділу Держземагенства Згурівського району при умові затвердження нормативної грошової оцінки, відповідно до вимог чинного законодавства, укласти договір оренди земельної ділянки від імені ГУ Держземагенства та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки.

Згідно з пунктом 5 наказу приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди у Державному реєстрі речових прав.

На підставі наказу ГУ Держземагенства у Київській області від 27 лютого 2014 року № КИ/:03:001/00014793 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» державним реєстратором Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано право ОСОБА_2 на оренду земельної ділянки площею 69,9996 га.

Відповідно до Витягу Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, з індексним номером 20362975, номер запису 5316818 від 10 квітня 2014 року про державну реєстрацію договору оренди землі, серія та номер: :03:001:0041, виданий 10 квітня 2014 року, видавник: Орендодавець: ГУ Держземагенства у Київській області; Орендар: ОСОБА_2 ; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, від 11 квітня 2014 року, індексний номер 12355233.

Начальником Відділу Держземагенства Згурівського району від імені ГУ Держземагенства у Київській області із ОСОБА_2 укладено договір оренди землі площею 6999,96 га, кадастровий номер якої :03:001:0041.

Складено відповідний акт прийому-передачі цієї земельної ділянки.

22 травня 2014 року зареєстровано ФГ «Середівське», засновником та головою якого є ОСОБА_2 .

З інформації Відділу Держземагентства Згурівського району встановлено, що ГУ Держземагенства у Київській області при перевірці матеріалів щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_2 встановило, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0041, площею 69,9996 га у Національній кадастровій системі відсутні, та дійшло висновку, що земельна ділянка не сформована і не перебуває у користуванні третіх осіб.

Із витягу, сформованого з електронного реєстру договорів оренди на земельні ділянки за 29 грудня 2012 року встановлено, що договір оренди землі від 29 грудня 2012 року, укладений між Згурівською РДА та ОСОБА_1 , не зареєстрований за № 03797. За цим номером у зазначеному реєстрі зареєстровано інший договір оренди, укладений між ОСОБА_3 та Згурівською селищною радою від 14 серпня 2012 року.

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 є засновником, власником та керівником Фермерського господарства «Паросток 2012», зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 10 лютого 2012 року, номер запису 1 000465.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, переданої в оренду ОСОБА_2 , не затверджувалася у зв`язку із розглядом спору щодо прав ОСОБА_2 в суді, що підтверджено інформацією, наданою Згурівською РДА.

Спірні земельні ділянки накладаються.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої - другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положенням п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року №1211-IV, зі змінами внесеними Законом від 07.07.2011 року №3613-VІ, що діяла на момент укладення спірних договорів оренди землі, передбачала, що істотними умовами договору оренди землі є: - об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) ; - строк дії договору оренди; - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; - умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; - умови збереження стану об`єкта оренди; - умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; - умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; - існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; - визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; - відповідальність сторін.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року №1211-IV передбачалось, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Типовий договір оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. №220.

Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положення пункту другого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, що діяла на час виникнення спірних праовідносин, обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно , в тому числі право оренди земельної ділянки.

Порядок реєстрації договорів оренди до 01 січня 2013 року визначався на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» ( далі - Порядок).

Згідно пункту 13-2 зазначеного Порядку, реєстрація договорів оренди здійснювалась територіальним органом Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на час укладення спірного договору з ОСОБА_1 , державна реєстрація прав була обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягала внесенню до Державного реєстру прав.

За положеннями частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частин першої-третьої, п`ятої та шостої статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень частини третьої статті 10 ЦПК України 2004 року кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України 2004 року.

Суди попередніх інстанцій встановили, що відомості про реєстрацію спірного договору оренди у Відділі Держземагенства у Згурівському районі відсутні. Крім того, відомості про земельну ділянку з кадастровим №:03:001:0040 в Національній кадастровій системі відсутні, поземельна книга на земельну ділянку із зазначеним кадастровим номером не заводилась, що свідчить, що земельна ділянка з таким кадастровим номером сформована не була. Тоді як земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0041 з 11 квітня 2014 року перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у визнанні недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 11 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та Згурівською районною державною адміністрацією у Київській області та похідних від нього вимог, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не набув право постійного користування земельною ділянкою на території Середівської сільської ради Згурівського району, оскільки не надав доказів того, що право користування земельною ділянкою оформлено відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема, що договір оренди пройшов державну реєстрацію, що в свою чергу є порушенням вимог статей 116,125,126, тому відсутні підстави вважати, що його право як орендаря спірної земельної ділянки, порушено.

Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка. Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. Доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б.І.Гулько Г. В. Кривцова Ю. В. Черняк