Справа № 222/2002/18
Провадження № 2/222/65/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Гранкіної О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 4, розташований по вул. Центральна в с. Ксенівка Нікольського району Донецької області. У вказаному житловому будинку зареєстрований її син ОСОБА_3, але він фактично ніколи до будинку не вселявся, речі не перевозив. З моменту реєстрації та по теперішній час, майже 15 років, за вказаною адресою не проживає, витрат по утриманню будинку не несе. Наявність реєстрації відповідача в її будинку позбавляє її можливості користуватися та розпоряджатися ним на свій розсуд, крім того, його реєстрація створює їй перешкоди для отримання житлових соціальних пільг. В звязку з чим на підставі ст. 391 ЦК України просить усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим будинком № 4 по вул. Центральна в с. Ксенівка Нікольського району Донецької області.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 11.12.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім цього, позивачкою в позовній заяві заявлено клопотання про виклик двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яке вищенаведеною ухвалою суду було задоволено.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є сином позивачки. В належному позивачці на праві власності житловому будинку № 4 по вул. Центральна в с. Ксенівка вона прописала свого сина, який близько 2 років проживав разом з нею в вищевказаному будинку. Проте, на початку 2000 року останній поїхав до м. Москва, де на даний час і проживає. Також, пояснив, що окрім відповідача в будинку позивачки більше ніхто не зареєстрований. Наявність реєстрації відповідача в житловому будинку позивачки, перешкоджає їй в отриманні субсидії. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований в належному позивачці будинку, але фактично в ньому не мешкає просить усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання його втратившим право користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснили, що позивачка є їх сусідкою. Вони добре знають родину позивачки. Їм відомо, що у позивачки є син ОСОБА_3, який тривалий час в будинку позивачки не мешкає, виїхав на заробітки до м. Москва. Раніше він приїжджав до матері в гості, але зараз не їздить. Хто є власником будинку їм не відомо, вважають що будинок належить позивачки.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутність незявившихся позивачки та відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян в будинку № 4 по вул. Центральна в с. Ксенівка з 13.10.1999 року зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки виконкому Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 871 від 05.11.2018 року ОСОБА_2 зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та має склад сімї: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Акту від 05.11.2018 року складеного депутатом Республіканської сільської ради за участю сусідів, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає.

Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно статті 391 ЦК України на яку позивачка посилається, як на підставу задоволення позовних вимог, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Стороною позивача не надано жодних доказів з того приводу, що позивачка ОСОБА_2 є власницею будинку № 4 по вул. Центральна в с. Ксенівка. Таким чином позивачкою не доведено, що наявність реєстрації відповідача в зазначеному будинку створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а саме зазначеним нерухомим майном.

З огляду на вищенаведене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивачки не ґрунтуються на законі, є безпідставними та недоведеними, права позивачки не порушені, а тому судовому захисту не підлягають в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Між тим слід зазначити, що надані позивачкою свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.07.2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2015 року підтверджують право власності останньої на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га., а тому зазначені докази не підтверджують право власності позивачки на житловий будинок усунення перешкод в користуванні та розпорядженні яким вона просить.

Також слід зазначити, що інші доводи позивачки, як і покази свідків не спростовують висновків суду.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 704,80 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_3 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повне рішення складене 21.01.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець