Справа № 342/906/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/1126/19
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Ничик Г.І. 27 червня 2017 року в м. Городенка Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ПАТ Брокбізнесбанк поданий позов до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який обґрунтований тим, що 15 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №4088/10, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 10000 доларів США, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 14.04.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 14 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №832, за яким в іпотеку передано нерухоме майно незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,1 га, на якій розміщений зазначений будинок. ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, не виконавши належним чином свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 15 липня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 156 908,92 грн. Банк просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4088/10 від 15.04.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» в розмірі 156 908,92 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 4176,50 доларів США, що еквівалентно 91731,61 грн (за курсом НБУ на 15.07.2015р.), по процентах 195,57 доларів США, що еквівалентно 4295,45 грн, пені за прострочення сплати кредиту 1398,35 доларів США, що еквівалентно 30713,01 грн, пені за прострочення сплати процентів 195,30 доларів США, що еквівалентно 4289,35 грн, розмір процентів (3% річних згідно ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими коштами 177,08 доларів США, що еквівалентно 3889,35 грн, штрафу за невиконання п.4.2 іпотечного договору від 14.04.2008 року (неподання Банку документів про страхування предмету застави та сплату страхових сум) 500 доларів США, що еквівалентно 10981,88 грн, штрафу за невиконання п.5.3 іпотечного договору (неподання до Банку документів про страхування предмету застави та сплату страхових сум 11008,1 грн., у спосіб реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № :01:008:0060, державний акт серії ЯГ № 305478, що належать ОСОБА_2 (а.с.1-6, том 1).

Рішенням Городенківського районного суду від 27 червня 2017 відмовлено Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.94-98, том 2).

Не погодившись з рішенням суду, представник акціонерного товариства комерційний банк «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення.

На думку апелянта, суд не врахував, що Цивільним кодексом України визначено загальні умови виконання і припинення зобов`язання. Зазначає, що відповідно до Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Існування заборгованості позичальника перед банком не заперечується та не спростовується позивачем, а тому зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки не припинено та в повному обсязі не виконано. Безпідставними є твердження суду про відсутність у договорі іпотеки посилання на основне зобов`язання, так як в п.4.2.6. кредитного договору вказано, що позичальник зобов`язаний не пізніше дати укладення кредитного та іпотечного договорів застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки на користь банку на строк не менше 1 року 100% вартості предмету іпотеки. Крім того, в договорі іпотеки є посилання на основне зобов`язання, в якому визначено розмір, строк і порядок його виконання, вказано сплату процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, тобто вказані дані збігаються з п.1.1. кредитного договору № 4088/10. Просить скасувати рішення з ухваленням нового про задоволення позову (а.с.109-112, том 2).

Оскаржуване рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року переглядалося в апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Верховного суду від 10 липня 2019 року ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.209-213, том 2).

У судове засідання не з`явилися представник апелянта в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ОСОБА_3 , про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника відповідача Абрамика ОСОБА_4 . ОСОБА_1 , суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 4088/10 про надання споживчого кредиту в сумі 10000 доларів США з терміном виконання до 14 квітня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Відповідно із умовами зазначеного кредитного договору сплата основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно (а.с.7-11, том 1).

14 квітня 2008 року між АК «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. і зареєстрований в реєстрі № 832 , відповідно до якого з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3 основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору № 4088/10, укладеного 11 квітня 2008 року, в іпотеку передане нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1 га, на якій розміщений зазначений будинок (а.с.14-20, том 1).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості, поданої банком, позичальник ОСОБА_3 (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог) належно не виконував свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 15 липня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 156 908,92 грн. в тому числі: заборгованість по кредиту 4 176,50 доларів США, що еквівалентно 91 731,61 грн. (за курсом НБУ на 15.07.2015 року 2196,3753 грн. за 100 доларів США), заборгованість за процентами 195,57 доларів США, що еквівалентно 4 295,45 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту 1 398,35 доларів США, що еквівалентно 30 713,01 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 195,30 доларів США, що еквівалентно 4 289,35 грн., розмір процентів (3% річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими коштами - 177,08 доларів США, що еквівалентно 3 889,35 грн, штраф за невиконання п. 4.2 іпотечного договору від 14.04.2008 року (неподання до Банку документів про страхування предмету застави та сплату страхових сум) 500 доларів США, що еквівалентно 10 981,88 грн., штраф за невиконання п.5.3. іпотечного договору від 14.04.2008 року (неподання до Банку документів про страхування предмету застави та сплату страхових сум) 11 008,1 грн (а.с.21-25, том 1).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 526, 530, 589, 629, 1049, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», встановивши, що позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Проте іпотека має похідний характер від основного зобов`язання кредитного договору, а іпотечний договір містить посилання на правочин, в якому встановлено основне зобов`язання кредитний договір, укладений 11.04.2018 року, а не кредитний договір від 15.04.2008 року, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 10 000 доларів США, дійшов висновку, що правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 14.04.2008 року відсутні.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Види та загальні умови забезпечення виконання зобов`язання передбачені ст. ст. 546 та 548 ЦК України, до яких відноситься, зокрема, застава.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

За змістом частин 4 та 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 7 Закону України «Про іпотеку» якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Статтею 18 зазначеного закону передбачено,що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів;

2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно

Згідно з частиною першою статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

Так, судом першої інстанції не враховані положення частини четвертої статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотекою може бути забезпечено задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

За змістом пункту 1.3 Кредитного договору, укладеного між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та позичальником ОСОБА_3 від 15 квітня 2008 року, видача кредиту здійснюється виключно після укладення договорів, які забезпечують виконання зобов`язань за цим договором та укладення договорів страхування та підтвердження сплати страхових платежів.

Із матеріалів справи установлено, що іпотечний договір за реєстром № 832 від 14 квітня 2008 року, укладений між АК «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 . Відповідно до цього договору в рахунок забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 4088/10 в іпотеку передане нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1 га, на якій розміщений зазначений будинок.

Іпотечний договір містить усі істотні умови, визначені статтею 18 Закону України «Про іпотеку», зокрема персональні дані іпотекодавця, а також зміст та розмір основного зобов`язання (10 000 доларів США, розмір процентної ставки (13,5%), строк і порядок його виконання посилання на номер правочину (кредитного договору), у якому встановлено основне зобов`язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер та її цільове призначення.

Не співпадає лише дата укладення кредитного договору: спочатку нотаріусом зазначено 18 березня 2008 року, а потім внесені рукописні виправлення у договір з відповідними застереженнями і дата основного зобов`язання, від якого іпотека є похідною, вказана 11 квітня 2008 року. Також дописана вартість земельної ділянки.

Отже, суд першої інстанції не врахував, що основне зобов`язання, на забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки від 14 квітня 2008 року, відповідає змісту кредитного договору від 15 квітня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 10 000 доларів США (не на придбання об`єкта, переданого в іпотеку) зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних, тому укладення договору іпотеки до укладення кредитного договору не суперечить вимогам Закону та умовам кредитного договору (п.2.3).

Доказів про виконання основного зобов`язання у повному обсязі матеріали справи не містять і представником відповідача такі докази суду не представлені.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позову із зазначених мотивів і, навпаки, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягав задоволенню, оскільки основне зобов`язання позичальником не виконано.

Проте, провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

На час скасування касаційною інстанцією ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2017 року і передання справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (постанова Верховного Суду від 10 липня 2019 року) та призначення апеляційним судом цієї справи до розгляду (05 серпня 2019 року) на офіційному веб-сайті http://www.fg.gov.ua Фонду гарантування вкладів фізичних осіб містилася інформація щодо ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» від 12 червня 2019 року, згідно якої 10 червня 2019 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» було подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.229, 230 том 2; а.с.15-19, том 3).

З метою об`єктивності з`ясування обставин по справі, виконання вимог цивільно-процесуального законодавства щодо повноти та всебічності дослідження доказів по справі, перевірки доводів апеляційної скарги та відповідності висновків суду обставинам справи, з`ясування обставин щодо наявності або відсутності правонаступника, апеляційним судом ухвалою від 16.09.2019 року витребовувалася від ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформація про укладання договору відступлення прав вимоги або факторингу за кредитним договором № 4088/10 від 15 квітня 2008 року, укладеним між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 про надання кредиту в сумі 10000 доларів США та договором забезпечення - іпотечним договором за реєстром № 832 від 14 квітня 2008 року, укладеним між АК «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 , за яким в іпотеку передане нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1 га, на якій розміщений зазначений будинок. (а.с.22-23, том 3).

На виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надана інформація про те, що 22.03.2019 року у системі PrоZorro.Продажі відбулися торги з реалізації пулу активів АТ «Брокбізнесбанк». До його складу увійшли права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 4088/10 від 15 квітня 2008 року, укладеним між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 . Також до пулу ввійшли права вимоги на основні засоби, нерухоме майно, дебіторська заборгованість та майнові права за дебіторською заборгованістю. За результатами електронних торгів прав набуло ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» та долучено роздруківку з сайту https://prozorro.sale Протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2019-02-27-000125-b (а.с.41-42, 44-47, 49-50, 52-55, том 3).

30.09.2019 року Івано-Франківським апеляційним судом направлено повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про наявність у провадженні суду цивільної справи, надана можливість спростувати або підтвердити інформацію та відповідні докази (у разі їх наявності) про набуття прав вимоги за кредитним договором № 4088/10 від 15 квітня 2008 року, укладеним між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 про надання кредиту та договором забезпечення - іпотечним договором за реєстром № 832 від 14 квітня 2008 року, укладеним між АК «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 . У випадку правонаступництва юридична особа ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» могла скористатися правом на подання заяви про заміну сторони у спорі (а.с.40, том 3).

04 жовтня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» про долучення до матеріалів справи документів, у якому зазначено, що 15.04.2019 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» укладено договір №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним портфелем у кількості 725 кредитних договорів. Зокрема, Банком відступлено право вимоги за кредитним договором №4088/10 від 11 квітня 2008 року, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 , наявні оригінали кредитного договору №4088/10 від 11.04.2008 року, з урахуванням додатків та додаткових угод до нього; іпотечного договору від 14.04.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за №832. До клопотання долучено належним чином засвідчені копії протоколу електронних торгів від 22.03.2019 року; платіжного доручення №603 від 10.04.2019 року про сплату за пул активів згідно протоколу електронних торгів; копію договору №308 від 15.04.2019 року про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу) прав вимоги; копію витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами та інші документи (а.с.57-82, том 3).

Згідно умов договору №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019 року, укладеного між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» (а.с.62-63, том 3), сторони погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання Банком шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення прав вимоги) (п.1.1 Договору).

Згідно п.2.1 договору, Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, застоводавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Сторони домовились, що відступлення Банком новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами в строк до 17.05.2019 року та підлягають нотаріальному посвідченню.

В додатку №1 до договору №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019 року, наявний реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, під порядковим номером 1 в якому зазначене прізвище ОСОБА_3 (позичальник), номер кредитного договору 4088/10 від 14.04.2008 (а.с.64, том 3).

Окремого посвідченого нотаріально договору про відступлення Банком новому кредитору (ТзОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс») прав вимоги за договором іпотеки з ОСОБА_2 , що був укладений в забезпечення виконання зобов`язань боржника ОСОБА_3 , суду не представлено.

Також ТзОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» не скористалося своїм правом на подання заяви про заміну сторони у цій справі правонаступником.

На час розгляду справи апеляційним судом, а саме 15.10.2019 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи позивача Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк». Дані про юридичних осіб-правонаступників не зазначені (а.с.106-114, том 3).

Частиною 4 статті 91 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про винесення ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку з припиненням юридичної особи, яка була позивачем у справі, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва (а.с.228, том 2).

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до державного реєстру запису про її припинення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що 15 жовтня 2019 року юридичну особу Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» припинено.

Згідно п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні дані про правонаступництво відсутні, а правонаступник за основним зобов`язанням (кредитним договором) не виявив бажання вступити у справу та не представив доказів про правонаступництво за договором забезпечення, з якого виникли дані правовідносини і який пов`язаний з предметом спору у цій справі, тому апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року скасувати.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сорочинської Марії Зіновіївни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко