Справа № 137/1589/14-ц
Провадження № 22-ц/801/2226/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокуСправа № 137/1589/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинського Юрія Івановича на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року, постановлену у складі судді Желіховський В. М. в приміщенні суду в м. Літин,

у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинського Юрія Івановича, заінтересована особа ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (далі ТОВ «УМ Факторинг») звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Центральний ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області) Макушинського Ю. І., заінтересована особа ОСОБА_1 ..

Скаргу обґрунтовано тим, що 01 жовтня 2014 року Літинським районним судом Вінницької області було прийнято рішення по справі №137/1589/14 за позовом ПАТ «СК «Країна» про стягнення з ОСОБА_1 10865 гривень та судовий збір в сумі 243,60 гривень.

15 жовтня 2014 року видано виконавчий лист №137/1589/14.

15 березня 2019 року між стягувачем ПАТ «СК «Країна» та заявником було підписано договір факторингу, згідно якого ПАТ «СК «Країна» відступив ТОВ «УМ Факторинг» право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження із виконання виконавчого листа № 137/1589/14 виданого Літинським районним судом від 15 жовтня 2014 року з стягувача ПАТ «СК «Країна» на його правонаступника ТОВ «УМ Факторинг».

16 червня 2019 року після отримання витягу про стан виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, представнику заявника стало відомо, що державний виконавець не вчиняв жодних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Як вбачається з витягу про стан виконавчого провадження, боржник працював у ФОП ОСОБА_2 , але виконавче провадження було закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» з формулюванням - відсутність у боржника майна.

Вказує, що дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не здійснено заходів примусового виконання у спосіб та у порядку визначеному законом (статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того зазначає, що на час винесення постанови, пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на той час) не передбачає повернення виконавчого документу, а передбачає зовсім інші дії.

Виходячи з наведеного, ТОВ «УМ Факторинг» просило:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макушинського Ю.І. по виконавчому провадженню № 51787070;

- скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макушинського Ю. І. по виконавчому провадженню №51787070 про повернення виконавчого документу від 26 вересня 2016 року.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макушинського Ю. І. по виконавчому провадженню №51787070.

Скасовано постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макушинського Ю. І. по виконавчому провадженню № 51787070 про повернення виконавчого документу від 26 вересня 2016 року.

Стягнуто з Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області на користь ТОВ «УМ Факторинг» судові витрати в сумі 11425,14 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду, головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Макушинським Ю. І. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні скарги.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що ПАТ «СК «Країна» постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 вересня 2016 року не оскаржено. Крім того, ТОВ «УМ Факторинг» пропущено строк звернення до суду першої інстанції зі скаргою. Судом першої інстанції не досліджувалися матеріали виконавчого провадження. ПАТ «СК «Країна» не є стягувачем у виконавчому провадженні, а тому скаргу подано безпідставно.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні головний державний виконавець Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Макушинський Ю. І. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Надав для огляду матеріали виконавчого провадження.

Представник ТОВ «УМ Факторинг» Макєєв В. М. заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 750/6 (№ 51787070 ), перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Постановою від 01 серпня 2016 року у ВП № 51787070 головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця Макушинським Ю.І. відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 137/1589/14 від 15 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК «Країна» виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10865 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн /а. с. 7/.

Відповідно до інформації про виконавче провадження, виконавче провадження № 51787070 завершено, винесено постанову від 26 вересня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі відсутності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а. с. 8-9/.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження із виконання виконавчого листа № 137/1589/14 виданого Літинським районним судом від 15 жовтня 2014 року з стягувача ПАТ «СК «Країна» на його правонаступника ТОВ «УМ Факторинг» /а. с. 6/.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження № 51787070 завершено, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі відсутності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Проте пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає такої підстави повернення виконавчого документу, натомість така підстава законодавчо закріплена пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Також інформація про виконавче провадження № 51787070 не містить будь-яких відомостей щодо встановлення майнового стану боржника та, в разі його встановлення, здійснення будь-яких заходів примусового виконання у спосіб та в порядку, які встановлені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблений за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні було встановлено, що головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця Макушинського Ю. І. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, однак у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 за наявною у матеріалах виконавчого провадження адресою не проживав, перевірку виконання постанови від 01 серпня 2016 року здійснити виявилося неможливим, про що був складений акт.

26 вересня 2016 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця Макушинським Ю. І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а.с. 19 матеріали ВП/.

Згідно супровідного листа від 26 вересня 2016 року № 18031/07-35/6 головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця Макушинським Ю. І. надіслано ПАТ СК «Раїна» та ОСОБА_1 копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві /а. с. 20 матеріали ВП/.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, адже місцевим судом при вирішенні скарги застосовано Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності лише 05 жовтня 2016 року.

Разом з тим, постанова державного виконавця від 26 вересня 2016 року, яка оскаржується ТОВ «УМ Факторинг», прийнята під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV (далі Закон № 606-ХIV).

За таких обставин, під час розгляду скарги на бездіяльність та рішення головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця Макушинським Ю. І. застосуванню підлягає Закон № 606-ХIV.

Окрім цього, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що ТОВ «УМ Факторинг» пропущено строк звернення до суду першої інстанції зі скаргою.

Відповідно до статті 385 ЦПК України (у редакції 2004 року) скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні за змістом положення містяться у статтях 447 та 449 ЦПК України, чинного на момент звернення заявником до суду із даною скаргою.

Десятиденний строк для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця встановлений також статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, чинного на момент винесення постанови державним виконавцем, та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, чинного на момент звернення заявником до суду зі скаргою.

Посилання ТОВ «УМ Факторинг»у скарзі на те, що стягувачу стало відомо, що державний виконавець не вчиняв жодних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» лише 16 червня 2019 року після отримання витягу про стан виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що свідчать про необхідність обчислення строку на оскарження бездіяльності та рішення головного державного виконавця з 16 червня 2019 року, так як заявник міг дізнатись про порушення свого права тоді, коли йому стало відомо про існування виконавчого провадження.

Зі скарги видно, що ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження із виконання виконавчого листа № 137/1589/14 виданого Літинським районним судом Вінницької області від 15 жовтня 2014 року з стягувача ПАТ «СК «Країна» на його правонаступника ТОВ «УМ Факторинг». Дана ухвала набрала законної сили 28 травня 2019 року.

Зі змісту ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року видно, що ТОВ «УМ Факторинг» було відомо про виконавче провадження № 51787070 ще коли було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження /а. с. 6/.

За таких обставин, ТОВ «УМ Факторинг» міг дізнатися про стан виконавчого провадження № 51787070 раніше, зокрема після набрання ухвалою суду про заміну сторони виконавчого провадження законної сили, 28 травня 2019 року.

Отже, колегія суддів вважає, що стягувачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування презумпції можливості та обов`язку знати про стан своїх майнових прав.

Крім цього, сама лише заміна сторони у виконавчому провадженні не змінює порядку обчислення та перебігу строку на оскарження бездіяльності та рішення головного державного виконавця. Доказів того, що ПАТ СК «Країна» не міг дізнатися про порушення своїх прав під час виконавчого провадження № 51787070 ТОВ «УМ Факторинг» суду не надано також.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі справи видно, що заявник не подав до суду першої інстанції клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою, а без вирішення цього питання його скарга не може бути розглянута по суті.

Виходячи з наведеного, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про залишення скарги без розгляду, оскільки про існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 137/1589/14 від 15 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК «Країна» виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10865 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн, ТОВ «УМ Факторинг» міг дізнатися раніше, щонайменше після 28 травня 2019 року, однак зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця звернувся до суду 20 червня 2019 року /а.с. 12/, тобто з пропуском строку, встановленого законом. Заявник не подав до суду першої інстанції клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою, а без вирішення цього питання його скарга не може бути розглянута по суті.

Така позиція узгоджується з практикою суду касаційної інстанції (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 727/1550/17).

Залишення скарги без розгляду не перешкоджає ТОВ «УМ Факторинг» повторно звернутися до суду з відповідною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин його пропуску.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункт в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» слід стягнути на користь Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1921 гривню.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинського Юрія Івановича задовольнити частково.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року у даній справі скасувати та прийняти нову.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинського Юрія Івановича, заінтересована особа ОСОБА_1 , - залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», , на користь Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, , судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 05 грудня 2019 року.