Єдиний унікальний номер 725/4882/19
Номер провадження 2-о/725/72/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Кушлак Л.Л.

за участю:

представника заявника - адвоката Дороган І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Дороган Інна Григорівна (місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Чернівецька міська рада (місцезнаходження: площа Центральна, 1 м.Чернівці) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року заявник Дороган І.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилалась на те, що її довіритель ОСОБА_1 з 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

29 серпня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1

05 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Однак незважаючи на це, вони продовжували проживати однією сім`єю та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, у зв`язку із чим відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 . 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Половинської О.Б. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, у зв`язку із чим ніхто із відповідними заявами до нотаріуса не звертався.

Оскільки ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_3 на час її смерті (відкриття спадщини), вважає, що він фактично прийняв спадщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами, її довіритель змушений звернутися до суду із вказаною заявою.

Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 - адвокат Дороган І.Г. заяву підтримала та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що зі слів довірителя, їй відомо про те, що шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано фіктивно, для оформлення субсидії. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сімє`ю у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Дітей у ОСОБА_3 не було, інших спадкоємців немає, а отже, у випадку задоволення заяви судом, права інших осіб не буде порушено.

14 листопада 2019 року через канцелярію суду від представника заінтересованої особи Чернівецької міської ради Осовської М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

29 серпня 2018 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, за умовами якого, заповіла чоловіку ОСОБА_1 все належне їй майно (а.с.6).

05 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 22 жовтня 2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно - квартиру АДРЕСА_3 (а.с.13).

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - день смерті особи.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу України не подав заяву про прийняття спадщини, то згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв її.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини за заповітом та звернувся із вказаною заявою до нотаріуса тільки 13 серпня 2019 року (а.с.46). У зв`язку із цим, приватним нотаріусам Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б. відмовлено заявнику у прийнятті його заяви та враховуючи те, що місце реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є відмінними між собою, рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом (а.с.49).

Таким, що прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із;заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини,яка відкрилась до 01 січня 2004 року, тощо.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29 та ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо

спадкодавець мав кілька, місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини (п.п.2, 3 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

Пунктом 5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із матеріалів заяви вбачається, що місце реєстрації заявника та покійної ОСОБА_3 відмінні між собою: ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7 зворот), а ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 (а.с.29).

Втім, під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали разом, у тому числі і на час смерті останньої, за адресою АДРЕСА_1 .

Так, із копії паспорта громадянина України спадкодавця ОСОБА_3 вбачається, що в період з 2002р. по 2016р. вона була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.26,30).

21 червня 2016р. після придбання квартири по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 зареєструвала місце свого проживання за вказаною адресою (а.с.10-11).

Однак ОСОБА_3 продовжувала проживати разом із заявником по АДРЕСА_1 .

Вказаний факт підтвердив під час розгляду справи свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що вони з ОСОБА_1 проживають у будинку АДРЕСА_1 ( ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_7 , ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 ). Також із ОСОБА_1 проживала його дружина ОСОБА_3 , яка минулого року померла. Йому відомо, що подружжя з часу придбання квартири АДРЕСА_1 (90-ті роки) до часу смерті ОСОБА_3 проживали разом та вели спільне господарство. ОСОБА_3 померла в квартирі АДРЕСА_1 та похороном займався саме її чоловік ОСОБА_1 .

Також суд враховує те, що у ОСОБА_3 було волевиявлення залишити все належне їй майно ОСОБА_1 , оскільки заповіт вчинений нею скасований не був. При цьому судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, так як ніхто із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, у зв`язку із чим спадкова справа заведена не була.

Проаналізувавши вказані вище письмові докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 на час її смерті.

Керуючись п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 76, 89, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич