Справа №: 164/665/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ще за свого життя 15.01.2013 року склала заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2, представники відповідачів - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представників відповідачів, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2, представників відповідачів - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 земельної частки (паю), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ще за свого життя 15.01.2013 року остання склала заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 15.01.2013 року, посвідченого Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 1, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 4.08.2017 року, довідки Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 204 від 12.02.2018 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 23.04.2018 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 12.10.1996 року, повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 1.03.2018 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 296/02-31 від 29.03.2018 року, заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 619/01-16 від 5.07.2018 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_3, фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 77 копійок, що знаходиться на території Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар