Справа № 580/1977/19
Номер провадження 2/580/635/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря судового засідання Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Лебединська міська рада Сумської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить гараж цегляний 2013 року побудови, загальною площею 19, 9 кв.м., та земельна ділянка під ним, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка АДРЕСА_2 , який був придбаний 04.05.2019 року на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_2 , за грошові кошти у сумі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. На підставі цього сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме визначили об`єкти нерухомості, що передаються, ціну договору, порядок оплати вартості майна, порядок його передачі, умови забезпечення виконання цього договору, зобов`язання сторін укласти у визначений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором, та посвідчити його нотаріально у строк до кінця червня 2019 року. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач в присутності свідка передав обумовлену суму коштів, а саме: 90 000 ( дев`яносто тисяч )грн., а ОСОБА_2 , передала відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку та відповідні будівельні документи на вказаний гараж. Таким чином, придбане майно, складається із гаража цегляного 2013 року побудови, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки 18 площею 0,0024 га, кадастровий номер :01:029:0167, цільове призначення якої для гаражного будівництва. 16.05.2019 сторони звернулися до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу по питанню нотаріального оформлення зазначеного договору купівлі- продажу майна, але отримали відмову, оскільки на саму будівлю гаража був відсутній правовстановлюючий документ, виданий на ім`я ОСОБА_2 , який нею по причині власної недбалості так і не був свого часу отриманий після побудови гаража. Станом на теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися належним йому майном, проте він не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону, а відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання щодо нотаріального оформлення договору. Тому він просив визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеного майна та визнати за ним на нього право власності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка та третя особа проти задоволення позову не заперечили.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 04.05.2019 року в простій формі відповідач продав, а позивач придбав гараж цегляний 2013 року побудови, загальною площею 19, 9 кв.м, та земельну ділянку під ним, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка АДРЕСА_2 , що стверджується письмовою розпискою про отримання відповідачкою від позивача грошових коштів за продане майно.

Таким чином сторони узгодили всі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулась передача майна.

Позивач посилається на те, що станом на теперішній час у нього виникла необхідність розпорядитися належним йому майном, проте він не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону, а відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за ОСОБА_1 , права власності на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 317, 328, 334, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу гаража цегляного 2013 року побудови загальною площею 19,9 кв.м, 20 % зносу, вартістю 30 149 (тридцять тисяч сто сорок дев`ять)грн., та земельної ділянки 18 площею 0,0024 га, кадастровий номер :01:029:0167, цільове призначення якої для гаражного будівництва, вартістю 16 741, 13 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , який був укладений 04 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (код платника податків: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. міста Лебедин Сумської області, право власності на гараж цегляний 2013 року побудови загальною площею 19,9 кв.м., 20 % зносу, вартістю 30 149 (тридцять тисяч сто сорок дев`ять)грн., та на земельну ділянку 18 площею 0,0024 га кадастровий номер :01:029:0167, цільове призначення якої для гаражного будівництва, вартістю 16 741, 13 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.