Справа № 313/115/19
Провадження № 2/313/232/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Веселівської вселищної ради Веселівського району Запорізької області, про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру,

ВCТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з позовом до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області з проханням визнати за ними право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 витрати у справі залишити за ними.

Позивачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з'явилися. До суду звернулися з письмовою заявою у якій просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю. Рішення ухвалити у підготовчому судовому засіданні з врахуванням положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Представник відповідача Веселівської селищної ради Запорізької області Рєдкозубов О.А., у судове засідання не з'явився, але звернувся в суд з клопотанням № 02-01-17/0448 про розгляд справи без участі їхнього уповноваженого представника на підставі доказів, наявних в матеріалах справи з урахуванням того, що Веселівська селищна рада не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачі, є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданого Веселівським бюро приватизації житла при Районній державній адміністрації Запорізької області згідно з розпорядженням (наказом) від 10.05.1994 р. за № НОМЕР_5 та технічним паспортом на вказану квартиру (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1 змінив прізвище на ОСОБА_1 що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_6 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 29.08.2009 р. (а.с.17).

Позивачка ОСОБА_4 прізвище ОСОБА_4 змінила на прізвище ОСОБА_4 у зв'язку із укладенням шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 15.10.2011 р. (а.с.16).

11.01.2019 р., з метою посвідчення договору купівлі - продажу ј частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Позивач 1 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Дзябко М.І. з відповідною заявою.

11.01.2019 р., за результатами розгляду заяви до поданих документів ОСОБА_1, державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.01.2019 р. за вих. № 31/02-31 (а.с.9).

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус обґрунтував тим, що при детальному перегляді правовстановлювального документу на вищевказану частку квартири, а саме Свідоцтво про право власності на житло, виданого 10.05.1994 р. Веселівським бюро приватизації житла при Районній державній адміністрації Запорізької області, були виявленні дописки та виправлення, які зроблені різним кольором паст, без застереження органу, що видав цей документ, що суперечить ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 1, п. 2 гл. 8 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Суд встановив, що при виписці свідоцтва про право власності на житло, посадовими особами органу приватизації було допущено виправлення та закреслення, а саме фіолетовою пастою, напроти прізвищ співвласників нерухомого майна, дописано розміри часток вказаної квартири а саме «1/4», а також допущено закреслення в написані назви вулиці та нумерації будинку й квартири, а саме запис «АДРЕСА_4» закреслено та дописано АДРЕСА_1. На зворотній стороні вказаного Свідоцтва про право власності на житло міститься запис на російській мові «Испр. верить, решение исполкома посилкового совета № 152 от 10.Х.1999 г.» та містить підпис й печатку начальника РБТІ.

У 1995 році частину вул. Леніна, перейменовано на вул. Б. Хмельницького, та перенумеровано будинок № 200/3 на будинок № 1, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Веселівської селищної ради від 10.12.2015 № 54 «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Веселівської селищної ради «Про перейменування вулиці в смт. Веселе» № 98 від 11.10.1995р.».

Крім того, зазначена квартира належала співвласникам без визначення розміру часток кожного із співвласників. Спірний правовстановлюючий документ має дописки, зокрема дописано частки співвласників квартири, а саме, фіолетовою пастою кульковою ручкою дописано цифри «1/4».

Згідно з ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, зокрема, які не відповідають вимогам законодавства або містять закреслені слова чи інші незастережні виправлення.

Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на вищевикладене, вбачається порушене право позивачів на вільне розпорядження своїм майно, що вбачається з неможливості посвідчення позивачами договору купівлі-продажу квартири у нотаріуса через незастережні виправлення в правовстановлюючому документі, а тому вважаємо, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивачів, які просять судові витрати залишити за ними.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 370, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено 14.03.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

05.03.2019