ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/511/17 Номер провадження 22-ц/814/2888/19Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Прядкіної О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області, ухвалене 27 липня 2017 року у складі судді Олефір А.О.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними дій щодо підвищення в односторонньому порядку процентної ставки по кредитному договору та зобов`язання провести перерахунок та скасувати нарахування пені та штрафів,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах, просив визнати кредитний договір № SAMDN 8676 від 28 жовтня 2013 року договором приєднання; визнати недійсними умови вказаного кредитного договору щодо процентної ставки з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року 2,7 % на місяць та з 01 квітня 2015 року 3,5 % на місяць; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок внесених ним платежів з розрахунку місячного платежу у розмірі 27,6 % річних, які діяли на момент підписання Анкети-заяви; скасувати нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені та штрафів на картку 916773 з 01 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 28 жовтня 2013 року ним було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, при цьому йому видали пам`ятку клієнта.

Вважає, що при укладанні договору між ним та банком не були досягнуті усі істотні умови. Крім того, банк порушує його права нараховуючи неустойку (штраф, пеня), комісії за обслуговування кредиту та відсотки.

Вказував, що за час дії кредитного договору банком неодноразового в односторонньому порядку піднімалася процентна ставка, чим порушено вимоги ст. 525 Цивільного кодексу України та ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок по внесених ОСОБА_1 платежів по кредитному договору від 28 жовтня 2013 року з розрахунку процентної ставки за користування кредитом 27,6 % річних, яка діяла на момент підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовну вимогу щодо зобов`язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок внесених позивачем платежів на погашення заборгованості, місцевий суд виходив з того, що відповідач не повідомив належним чином позивача про зміну відсоткової ставки.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма матеріального та процесуального права, зазначаючи, що банк виконав умови договору та проінформував позивача про зміну відсоткової ставки по кредиту. Апелянт зазначав, що із заявами про розірвання кредитного договору ОСОБА_1 не звертався, а отже погодився з новими тарифами та їх зміною, протягом тривалого періоду здійснював погашення кредиту за новою ставкою, та деякий час не мав прострочення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України у редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 2013 року позивач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідно до якої позивач отримав від відповідача кредитну картку № НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом в сумі 23 600 грн.

Відсоток за користування кредитом на момент підписання анкети-заяви складав 2,3 % на місяць (т. 1 а. с. 98, 114-115, 128).

Підписавши зазначену Анкету-заяву, позичальник погодився, що зазначена заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифи складають договір між ним та банком (т. 1 а. с.98).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що банком здійснено підвищення процентної ставки по кредиту із порушенням порядку, визначеного договором, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушення зобов`язань, які виникають з договорів, тягнуть за собою наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків.

Положення статей 1054 - 1055 ЦК України, які регулюють правовідносини, що виникли з договору кредиту передбачають письмову форму договору для укладення договору споживчого кредиту.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна застосовувати щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Анкета-заява, підписана сторонами, встановлює фіксований розмір процентної ставки по кредиту та не містить положень про її одностороннє підвищення банком.

Надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позивачем кредитного договору, оскільки не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений із ними саме у наданій банком редакції.

Таким чином, нарахування банком процентів по кредиту у розмірі іншому ніж встановлено в Анкеті-заяві від 28 жовтня 2013 року, є безпідставним.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

О.В. Прядкіна