Справа № 226/2662/19
Справа № 226/2662/19
Провадження № 2/226/788/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.

за участю секретарів Альберті О.В., Козлової Д.В.,

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3 від 24.12.1996 року їй та її сину ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі, крім неї та її сина, зареєстрований також ОСОБА_3 , який в минулому доводився пасинком її сину ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у спірній квартирі, але з травня 2014 року фактично за місцем реєстрації не проживав, його особистих речей у квартирі немає. Позивач несе всі обов`язки по сплаті комунальних послуг з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. Відповідач мешкає у Германії , перешкод у проживанні в спірній квартирі йому ніхто не чинить. Оскільки, через реєстрацію відповідача у належній йому квартирі, позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з?явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Третя особа до судового засідання не з?явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

03.09.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.45 год. 01.10.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення).

01.10.2019 року на підставі ухвали суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 09.00 год. 29.10.2019 року з викликом свідків.

Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 14.30 год 20.11.2019 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 січня 1996 року, позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_4 , належить по 1/2 частині квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі крім позивача також зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , 1990 року народження (а.с. 6, 8).

20 серпня 2019 року представником комітету самоорганізації населення м.Мирноград Сорокою Л.М., складений акт, згідно з яким, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований, але не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з травня 2014 року (а.с. 7).

Вказані обставини та факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що позивач є його сусідкою. Відповідач - це пасинок ОСОБА_4 , сина позивача, бачив його декілька разів. Відповідач за спірною адресою не проживає, останній раз його бачив 4-5 років тому. Сам він мешкає на АДРЕСА_2 , вони проживають в одному дворі. Зараз у цій квартирі проживає тільки син позивача.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що позивач - це його сусідка, мешкає у буд. 18 , номер квартири не знає. У цій квартирі також мешкає ОСОБА_4 , більше у цій квартирі ніхто не мешкає. ОСОБА_4 сам проживає у цій квартирі приблизно 5 років. Син та дружина ОСОБА_4 вже не проживають у цій квартирі приблизно 5 років.

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При з`ясуванні причин відсутності відповідача у спірній квартирі, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався житлом та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з 2014 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 200, 206, 258-259, 265, 280-284, 288, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 до ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку невідомий, третя особа: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку невідомий про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати втратившим право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя І.В.Петунін