справа № 274/6217/18
провадження № 2/0274/990/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.19 року м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Замеги О.В.,
з участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку недійсним та стягнення грошової суми в іноземній валюті,-
Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання договору завдатку від 18.09.2018 недійсним, стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі еквівалентній 2000 доларів США на день винесення рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2018 року між ним та відповідачкою укладено усний договір завдатку, за яким він дав відповідачці 2000 доларів США в рахунок майбутнього платежу за основним договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Про отримання завдатку відповідачка написала розписку. Укладати договір купівлі - продажу відповідачка відмовилась, в смс-повідомленні вказала, що будинок не продається, завдаток поверне. 05.11.2018 стало відомо, що відповідачці у вказаному будинку на праві власності належить лише 72/100 його ідеальні частини, на які приватним нотаріусом накладено обтяження.
Добровільно відповідачка кошти не повертає, тому змушений звернутись до суду.
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача, ОСОБА_3 , в наданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності та у відсутності його довірителя. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Зазначив, що кошти позивачу не повернуті.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася без поважних причин та не подала відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , отримала від позивача 2000 доларів США в якості завдатку за продаж частини будинку по АДРЕСА_2 , про що свідчить власноруч написана нею розписка(а.с. 10).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 72/100 житлового будинку по АДРЕСА_3 , на які приватним нотаріусом Пашинським О.М. накладено обтяження у виді: заборони на нерухоме майно. Підставою виникнення обтяження вказано: договір довічного утримання.
Власником 28/100 житлового будинку по АДРЕСА_3 , на праві приватної власності належать ОСОБА_4 . (а.с.14-16)
Договір купівлі-продажу нерухомості, що по АДРЕСА_2 , неукладений з вини ОСОБА_2 , яка відмовилась його укладати.
Іншого сторонами не доведено, доказів не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У відповідності ч. 1 ст. 546 ЦПК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до ст. 547 ЦПК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦПК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Тому позовні вимоги позивача щодо визнання недійсним договору завдатку від 18.09.2018 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до законодавства він автоматично є недійсним.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок платежів, належних з нього за укладеним договором, та на підтвердження існуючого зобов`язання. Це свідчить про те, що на час видачі завдатку основний договір вже повинен бути укладеним. Така особливість істотно відрізняє завдаток від інших способів забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно ч.1 ст. 571 ЦПК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що кошти передані позивачем ОСОБА_2 не можна вважати завдатком.
Проте, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦПК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
З відповідачки на користь позивача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені ним судові витрати при оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., відповідно пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 7-10, 13, 141, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 704.80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського Апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн.номер НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ідн.номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 23.11.2006, проживає: АДРЕСА_5 .
Головуючий суддя О.В.Замега