Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 331/1060/15-ц

провадження № 61-6801 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Лесько А. О., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_6,
відповідач-Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі судді Світлицької В. М. від 25 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів: Осоцького І. І., Панкеєва О. В., Кухаря С. В., від 21 грудня 2015 року.

Встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про стягнення банківського вкладу та процентів.

Позовні вимоги ОСОБА_6 мотивувала тим, що 19 липня 2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта банк» укладено договір № 005-07976-190714 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у гривнях. На виконання умов договору позивач 19 липня 2014 року внесла на рахунок банку суму вкладу у розмірі 149 900,00 грн, а банк підтвердив отримання суми вкладу та свої обов'язки згідно з пунктом 1.4. договору зі сплати 22,5 % річних за користування коштами ОСОБА_7 протягом дії договору. 22 липня 2014 року позивач збільшила вклад на суму 149 900,00 грн, 24 липня 2014 року збільшила вклад на суму 149 900,00 грн, 25 липня 2014 року позивач внесла на рахунок ще 50 300,00 грн. Станом на 25 липня 2014 року загальна сума вкладу склала 500 000,00 грн.

Відповідно до умов договору строк його дії встановлений до 15 січня 2015 року. Однак, після закінчення строку договору банк не повернув суму вкладу та процентів. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з ПАТ «Дельта банк» суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу у розмірі 553 875,73 грн, з яких 500 000,00 грн - сума вкладу та 53 875,73 грн - сума нарахованих процентів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Дельта банк» на користь ОСОБА_6 суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу у розмірі 553 875,73 грн, з яких 500 000,00 грн - сума вкладу та 53 875,73 грн - сума нарахованих процентів.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач належним чином довела і обґрунтовала підстави позову, оскільки ПАТ «Дельта банк» не виконало умови договору та не здійснило повернення належних ОСОБА_6 грошових коштів, що знаходяться на рахунку у відповідача.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції змінене та позов задоволений частково в частині визначення розміру стягнутого вкладу шляхом його зменшення з 500 000,00 грн до 300 350,16 грн, в зв'язку з чим зменшена і загальну суму вкладу та нарахованих процентів з 553 875,73 грн до 354 225,89 грн; в решті позову - відмовлено; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов правильних по суті та обґрунтованих висновків про необхідність задоволення вимог про стягнення банківського вкладу та процентів, оскільки банк не виконав своїх зобов'язань перед вкладником, однак суд припустився помилки, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції не враховано того, що банк відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплатив ОСОБА_6 12 червня 2015 року 199 649,84 грн ще до звернення останньої до суду.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити у справі нове рішення суду про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки тій обставині, що на час запровадження у банку тимчасової адміністрації правовідносини між банком та вкладниками регулюються виключно спеціальним законом, який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів. Крім того, зазначає, що нормами спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачена процедура з підготовки задоволення вимог кредиторів, якою вже скористалася ОСОБА_6 звернувшись 30 жовтня 2015 року до Уповноваженої особи Фонду з кредиторською вимогою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року, крім іншого, відкрито касаційне провадження у справі, роз'яснено сторонам право на подання заперечень на касаційну скаргу, зупинене виконання ухвалених у справі рішень судів першої та апеляційної інстанцій до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення та виклику учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди встановили, що 19 липня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Дельта банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у гривнях, згідно із пунктом 1.4. договору банк сплачує 22,5 % річних за користування коштами ОСОБА_7 протягом дії договору.

На виконання умов договору ОСОБА_6 19 липня 2014 року внесла на рахунок банку суму вкладу у розмірі 149 900,00 грн. 22 липня 2014 року ОСОБА_6 здійснила збільшення вкладу на суму у розмірі 149 900,00 грн. 24 липня 2014 року ОСОБА_6 збільшила вклад на суму 149 900, грн. 25 липня 2014 року ОСОБА_6 внесла на рахунок ще 50 300,00 грн.

Станом на 25 липня 2014 року загальна сума вкладу склала 500 000,00 грн, та нараховані проценти за договором 53 875,73 грн, що підтверджується і випискою з рахунку наданого банком та банком не спростовується.

Відповідно до умов договору строк його дії встановлений до 15 січня 2015 року.

23 січня 2015 року після закінчення терміну дії договору ОСОБА_6 звернулась до банку з письмовою заявою про повернення суми вкладу.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_6, наданої ПАТ «Дельта Банк», та довідки виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» останній відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплатив 12 червня 2015 року ОСОБА_6 до ухвалення рішення судом першої інстанції за вказаним договором 199 649,84 грн.

Вказані виплати проведені саме відповідно до наявної заборгованості банку за договором № 005-07976-190714 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у гривнях, оскільки номер платіжної карти у пункті 1.10 цього договору зазначено № НОМЕР_1, відповідно до виписки банку ОСОБА_6 12 червня 2015 року виплачені 199 649,84 грн. саме через рахунок № НОМЕР_1.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_6 посилалося на те, що станом на 16 січня 2015 року (строк дії банківського вкладу) банком не виплачені їй кошти вкладу та нарахованих відсотків, а тому просила стягнути з ПАТ «Дельта Банк» загальну суму вкладу та нараховані відсотки за користування коштами.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, та суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позов, правильно встановили, що з 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, однак судами не враховано того, що вказана процедура унеможливила стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, такі дії можуть призвести до порушення черговості задоволення вимог кредиторів, визначених у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суди першої та апеляційної інстанції на вищевказане уваги не звернули та дійшли помилкового висновку про стягнення з банку суми вкладу та нарахованих відсотків відповідно до статей 1058, 1060 ЦК України.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п'ятою статі 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Так, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Оскільки з 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім того, такі дії можуть призвести до порушення черговості задоволення вимог кредиторів, визначених у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 не позбавлена права оскаржувати відмову про включення її вимог до реєстру вкладників для здійснення виплат Фондом чи внесення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк».

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вирішуючи спір, суди неправильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносин, а тому оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, в силу статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 звільнена від сплати судового збору як споживач, судовий збір за подання позовної заяви не стягується.

Враховуючи, що касаційна скарга підлягає задоволенню, тому сплачений при її подачі судовий збір у розмірі 4 384,80 грн необхідно компенсувати ПАТ «Дельта Банк» за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як споживач.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Задовольнити касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 рокуі ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення банківського вкладу та процентів.

Судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 384,80 гривень компенсувати Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А.О. Лесько

В.В. Пророк

В.М. Сімоненко

І.М. Фаловська