Справа № 444/3389/18
Провадження № 2/444/380/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається. Свій позов підтримала в подальшому письмовою заявою та мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у 15.10.2000 році було розірвано. Від подружнього життя у них 16.10.2000 року народився син ОСОБА_3. Відповідач вихованням дитини взагалі не займається, коштів на його утримання не дає. Зазначає, що їх син є студентом денної форми навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», що стверджується довідкою навчального закладу, стипендії не отримує. Дитина навчається у м.Львові тому у нього є витрати на доїзд, проживання, харчування, одяг. Позивачу самій важко фінансово утримувати сина. Син не працює, оскільки є студенткою денної форми навчання. Відповідач має постійний дохід, а саме має пенсію як бувший працівник внутрішніх справ та займається адвокатською практикою . Зазначає, що розмір пенсії відповідача приблизно становить 6000 грн. та має заробіток від адвокатської діяльності, а тому має можливість надавати допомогу синові. Тому вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 2500 грн. в місяць на утримання сина- студента ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи із дня пред»явлення цього позову і до дати закінчення навчання 30.06.2022 року, але не пізніше ніж до досягнення 23 років.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, однак на адресу суду надіслала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала та просить суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. Однак, на адресу суду подав відзив в якому заперечив щодо позовних вимог позивача та зазначив, що по даний час надає їх сину кошти для його потреб, відпочинку, репетиторів тощо. Однак в подальшому подав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, та що згідний сплачувати в місяць на сина, яка навчається по 1200 грн.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2, перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15.10.2015 року розірвано. В шлюбі у них народився син, ОСОБА_3, 16.10.2000 року.

З свідоцтва про народження серії І-СГ №208078 вбачається, що ОСОБА_4 є матірю, а ОСОБА_2 є його батьком.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії І-СГ №270055, позивач у зв»язку із одруженням 16.01.2016 ,своє прізвище «Струк» змінила на «Труш» .

На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись на І курсі денної форми навчання Інституту сталого розвитку імені ОСОБА_5 Національного університету «Львівська політехніка» з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, а тому позивач просить стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. в місяць на утримання сина , який продовжує навчання.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання .

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З довідки виданої Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області від 04.10.2018 року №1432/02-19 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником житлового будинку по вул.Калнишшевського, 4, в с. Малехів Жовківського району Львівської області, в якому зареєстрована та проживає разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує :

- стан здоровя та матеріальне становище сина, яка продовжує навчання, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує ;

- стан здоровя та матеріальне становище матері дитини, яка має у власності житловий будинок, самостійних доходів не отримує ;

- стан здоровя та матеріальне становище його батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, отримує пенсію, займається адвокатською діяльністю, а відтак може надавати допомогу на утримання сина який навчається, іншого доходу не отримує.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов"язує обов»язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.193 ч.2,3 СК України, стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі , якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою та може надавати допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання, грунтуются на матеріалах справи, зокрема відповідач отримує пенсію, займається адвокатською діяльністю, тобто має постійний дохід.

Однак при вирішенні даного спору суд враховує обов'язок батьків утримувати свою дитину, вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз'яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, а також враховує на час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати становить 4 173,00 гривні.

Окрім того, суд враховує , те що в провадженні Жовківського районного суду Львівської області від 20.03.2018 року знаходиться позов позивача до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, 16.10.2000 року .

Враховуючи вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання ним обов'язків по утриманню дитини, яка навчається, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4 173,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", беручи до уваги інтереси дитини, зокрема, те, що вона навчається, потребує коштів на забезпечення навчального процесу, зокрема, купівлі канцелярського обладнання, підручників, харчування, доїзд до місця навчання, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання сина, який навчається у визначеному нею розмірі. А тому, з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, 16.10.2000 року року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 30.10.2018 року і до завершення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання у Інституті сталого розвитку імені ОСОБА_5 Національного університету «Львівська політехніка» до 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони його батька.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,141,258-259,263,264,265,268,280-284,354,355,430, ст. ст.15,180,181,182,183,184,191,199-201 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН - НОМЕР_1, пенсіонер), в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає та зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт громадянина України серії КЛ 121808 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області від 15.04.2016 року, ІПН - НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини, яка навчається, а саме : сина, ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_6 не працюючого, студент І-го курсу денної форми навчання Інституту сталого розвитку імені ОСОБА_5 Національного університету «Львівська політехніка») в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1200 грн. (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 30.10.2018 року та до закінчення навчання, а саме, до 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН - НОМЕР_1, пенсіонер), судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.