Справа № 152/83/19
УХВАЛА

22 січня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/83/19

Провадження №2/152/109/19

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області ОСОБА_1,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Шаргородським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області; визначити місце проживання дитини за постійним місцем проживання батька.

Мотивуючи позов ОСОБА_2 зазначив, що 27.10.2017 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу він та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, 24.09.2017 року.

Через постійні конфлікти і суперечки спільне життя з відповідачем стало неможливим, у звязку із чим шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу є неможливим.

Примирення з відповідачем є неможливим, у звязку із чим просить не надавати строк для примирення подружжя, розірвати шлюб без його присутності, після розірвання шлюбу визначити місце проживання дитини за його постійним місцем проживання.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Означена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.4 ст.175 ЦПК України).

Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено його та відповідача реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або, у випадку, якщо він не присвоювався, тобто не наявний, то зазначення вказаної обставини, або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України як позивача, так і відповідача, а також офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідача.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

ОСОБА_5, в порушення вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, не зазначено змісту позовних вимог, зокрема, способу захисту та нормами якого законодавства регулюється такий спосіб захисту по спору щодо визначення місця проживання дитини за постійним місцем проживання батька.

До того ж, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, яким передбачено, що позов повинен містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, ОСОБА_5 не зазначено обставин про те, з яким із батьків проживає малолітня дитина ОСОБА_4В, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також не зазначено доказів на підтвердження вказаної обставини.

Крім того, відповідно до приписів ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо, в тому числі, місця проживання дитини, обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

До участі в справі позивачем орган опіки та піклування не залучено, хоча ним ставиться позовна вимога про визначення місця проживання дитини з ним.

Відповідно до приписів ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Проте, в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем ОСОБА_5 у позові не зазначено обставин та доказів на підтвердження обставин про те, що він звертався до органу опіки та піклування з приводу вирішення спору щодо місця проживання дитини, а також, не зазначено доказів про наявність висновку органу опіки та піклування, який при розгляді справи вказаної категорії є необхідним.

Крім того, позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що органом опіки та піклування відмовлено йому у наданні висновку про вирішення спору із відповідачем про місце проживання малолітньої дитини.

Також, у порушення вимог п.п.6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, зокрема, свідоцтва про народження дитини; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До того ж, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, ОСОБА_5 не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Так, згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 цього Закону містить перелік обєктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 1921 гривню.

Частиною 3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позові ОСОБА_5 заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру: 1) про розірвання шлюбу; 2) про визначення місця проживання дитини.

Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не додано доказів про сплату позивачем судового збору за дві вимоги немайнового характеру, які слід сплатити у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Натомість, в порушення вимог ч.4 ст.175 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не зазначено підстав та не додано доказів на підтвердження звільнення його від сплати судового збору за котрусь із позовних вимог немайнового характеру, оскільки додано до позову квитанцію про сплату судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру.

Відтак, вказана позовна заява, згідно з вимогами ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_2 про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали, шляхом подачі на виконання даної ухвали позовної заяви із виправленими недоліками в канцелярію Шаргородського районного суду і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею 22.01.2019 року.

Суддя: