Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа №639/302/18-ц
провадження № 61-1618св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Міністерство оборони України,

третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2018 року ОСОБА_1 звернуся до Міністерства оборони України, третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, з позовом, у якому просив скасувати протокольні рішення житлової комісії представництва замовника №173 Міністерства оборони України №9 від 03 листопада 2017 року в частині зняття майора ОСОБА_1 разом із родиною з обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у представництві замовника № 173; зобов`язати житлову комісію представництва замовника № 173 Міністерства оборони України

від 03 листопада 2017 року № 9 та поновити майора ОСОБА_1 разом із родиною на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника № 173.
2. Позовна заява мотивована тим, що з 01 серпня 1989 року позивач був призваний на військову службу до лав Радянської армії. 20 січня 1992 року прийняв військову присягу на вірність Україні, 20 березня 1995 року був поставлений на облік для поліпшення житлових умов.
3. Наказом першого заступника Міністра оборони України №411 від 21 вересня 2017 року позивача звільнено в запас по пункту «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахування підпункту «і» пункту частини восьмої цієї ж статті у зв`язку з закінченням строку контракту та направлений для постановки на військовий облік в Новобаварський ОРВК м. Харкова.
4. Відповідно до наказу №108 від 01 листопада 2017 року вважається, що ОСОБА_2 справи та посаду здав 01 листопада 2017 року. Вислуга років у Збройних Силах становить 28 років 03 місяці. З 01 листопада 2017 року виключений із списків особового складу представництва замовника № 173 та всіх видів забезпечення. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у квартирно-експлуатаційному відділі м. Харкова.
5. 03 листопада 2017 року на засіданні житлової комісії Представництва замовника № 173 Міністерства оборони України було прийнято рішення про зняття майора ОСОБА_2 разом з родиною з обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника № 173. Рішення було оформлене протоколом №9, копія якого направлена до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова.
6. Наведене рішення позивач вважає таким, що прийняте з порушенням чинного законодавства і підлягає скасуванню, оскільки у відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення позивача із вказаного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на якому він перебуває з 20 березня 1995 року.
7. Посилаючись на вказане, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року у складі судді Труханович В. В. позов задоволено.

Скасовані протокольні рішення житлової комісії представництва замовника №173 Міністерства оборони України №9 від 03 листопада 2017 року в частині зняття майора ОСОБА_1 разом із родиною з обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника №173.
Зобов`язано житлову комісію представництва замовника №173 Міністерства оборони України поновити майора ОСОБА_1 разом із родиною на обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника №173.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що так як при зарахуванні ОСОБА_2 у чергу на отримання житла у 1995 році та перебування його на квартирному обліку порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, тому, виключення позивача, який правомірно перебував на квартирному обліку у військовій частині, суперечить Конституції України та житловому законодавству, а прийнята «Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» стосується військовослужбовців, які були прийняті на квартирний облік після набрання нею законної сили.

10. Місцевий суд дійшов висновку, що позивач, вислуга на військовій службі якого становить більше 28 років, який разом з членом сім`ї не мають власного житла, наймають житло, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
11. Постановою Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 червня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки позивач

ОСОБА_2 був звільнений з підстав закінчення строку контракту, це не дає підстав залишатись йому на квартирному обліку.
13. Апеляційний суд також указав на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку, оскільки спір виник не з приводу включення до списку першочерговиків чи позачерговиків, а з приводу зняття з квартирного обліку взагалі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд не врахував тієї обставини, що на час прийняття оскаржуваних рішень відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення ОСОБА_1 з обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

16. Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд залишив поза увагою те, що при прийнятті оскаржених рішень з боку відповідача, суд неправильно застосував припис пункту 2.18 Інструкції № 737, згідно із яким військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби у разі: звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року, та пункту 2.19 Інструкції № 737, в тій частині, де чітко зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на квартирний облік після 01 січня 2005 року та не враховано, що позивач був зарахований на облік як особа, що потребує поліпшення житлових умов з 20 березня

1995 року.

Доводи інших учасників справи

17. 04 березня 2019 року Міністерства оборони України надало пояснення на касаційну скаргу, проте колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки вони не відповідають вимогам частини четвертої статті 395 ЦПК України (вимоги до відзиву на касаційну скаргу), так як не містить доказів надсилання копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
18. Третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Харковавідзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
20. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

21. Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу з 01 серпня 1989 року на посаді провідного інженера 173 військового представництва Міністерства оборони України.
22. 20 березня 1995 року позивач був поставлений на облік для поліпшення житлових умов.
23. При зарахуванні позивача у 1995 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», яким було встановлено порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.
24. Наказом першого заступника Міністра оборони України № 111

від 21 вересня 2017 року майора ОСОБА_1 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням підпункту «і» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) пункт 1 частини восьмої цієї ж статті, звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
25. Наказом начальника представника замовника № 173 (по стройовій частині) № 108 від 01 листопада 2017 року майора ОСОБА_1

з 01 листопада 2017 року виключено зі списків особового складу представника замовника № 173 та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить 28 років 03 місяці. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у КЕВ м. Харкова.
26. 03 листопада 2017 року представництвом замовника № 173 Міністерства оборони України було проведено засідання житлової комісії та відповідно до протоколу № 9 від 03 листопада 2017 року позивача було знято разом з родиною з обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у представництві замовника № 173, згідно з пунктом 2.18 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затверджену наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року зі змінами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду

27. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

28. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

29. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
30. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

31. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
32. Предметом позову у справі, яка переглядається, є скасування протокольних рішень житлової комісії представництва замовника №173 Міністерства оборони України від 03 листопада 2017 року №9 в частині зняття позивача ОСОБА_1 разом із родиною з обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку та зобов`язання поновити позивача разом із родиною на такому обліку.
33. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
34. Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня

2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
35. Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСРта іншими нормативно-правовими актами.

36. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
37. Відповідно до пункту 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
38. Позивач ОСОБА_2 поставлений на облік для поліпшення житлових умов 20 березня 1995 року. За весь час проходження військової служби постійним або службовим житлом не забезпечувався.

39. Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
40. Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
41. Дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
42. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
43. Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за

№ 24/20337.
44. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1.4 наведеної Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.
45. При зарахуванні позивача у 1995 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який втратив чинність 10 листопада 2006 року, яким, було встановлено порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.

46. Пунктом 13 даного Положення визначено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та наданні відомостей, які не відповідають дійсності.
47. Позивач проходив військову службу і потребував поліпшення житлових умов. Винятків, встановлених пунктом 13 наведеного Положення щодо позивача, не встановлено.
48. Відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.
49. Згідно ж з пунктом 2.18 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
50. Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд посилався на пункт 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737.

51. Разом із тим, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що зарахування позивача на облік мало місце в 1995 році, вислуга років у Збройних Силах на момент звільнення становила 28 років 03 місяці, постійним або службовим житлом не забезпечувався, на момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у КЕВ м. Харкова.

52. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

53. Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

54. Встановивши, що при зарахуванні ОСОБА_1 у чергу на отримання житла у 1995 році та перебування його на квартирному обліку порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався, вислуга років у Збройних Силах на момент звільнення становила 28 років 03 місяці, на момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов не настали, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач разом з родиною підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку.
55. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

56. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

57. Колегія суддів не бере до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 06 червня 2018 року у справі №752/5881/15-ц (провадження №14-169цс18), оскільки містить різні фактичні обставини справи у порівняні зі справою, яка переглядається.

58. Так, у наведеній постанові звільнення позивача у запас відбулось з закінченням дії контракту за наявності в нього лише 13 років календарної вислуги.

59. Разом із тим, у справі, яка переглядається, вислуга років позивача у Збройних Силах становить 28 років 03 місяці.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

60. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
61. Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
62. Скасовуючи правильне по суті рішення суду першої інстанції, та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.

63. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але апеляційним судом допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду, відповідно до статті 413 ЦПК України, підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Постанову Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року скасувати, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня

2018 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська