Справа №751/1130/19
Провадження №2/751/572/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

з участю секретаря судових засідань Михайлової І.О.

позивача, представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача, представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника третьої особи Поповича І.М., Змійок А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, допустити негайне виконання судового рішення в порядку п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Позов мотивовано тим, що вона з 2013 року по травень 2018 року перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась спільна донька ОСОБА_5 . Наприкінці 2014 року у зв`язку з бойовими діями на території Луганської області, вони виїхали до м. Чернігова, де спільно з відповідачем винаймали квартиру. 29.04.2018 відповідач забрав у неї ключі від квартири та заборонив їй проживати разом з ним та донькою, чим позбавив її можливості бачити та виховувати малолітню доньку. До теперішнього часу вони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Зараз дитина мешкає разом з відповідачем та його матір`ю, з чим вона не згодна. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме з нею, а не з її батьком. Вона має постійне місце роботи, стабільний дохід, а тому може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Крім того, вона проживає разом зі своєю матір`ю, яка буде допомагати доглядати за донькою. Вказує на те, що відповідач робить все для того, щоб дитина забула про матір та характеризує її виключно з негативної сторони. Під час її зустрічей з дитиною, відповідач постійно знаходиться разом з ними, втручається в їх спілкування, не дозволяє дитині приймати від неї подарунки. Відповідач своїми діями обмежує реалізацію її батьківських прав, а також прав та інтересів їх дитини. Така поведінка відповідача свідчить про наявність у нього особистої неприязні до неї, яку він намагається привити і до їх дитини, що не може сприяти гармонійному та всебічному розвитку дитини.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком, відмовлено. Разом з тим у судовому рішенні не зазначено, що місце проживання дитини визначено з матір`ю, тому вона вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання.

Вказує, що не буде чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька.

Ухвалою суду від 05.03.2019 ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.06.2019 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Наполягали на його задоволенні. Позивач пояснила, що відповідач позбавив її можливості проживати з донькою, а також створює перешкоди для їх спілкування. З травня 2018 року дитина проживає з батьком. Враховуючи значний час проживання доньки з батьком, а тому, звичайно, що батько, на даний час, відіграє більш значиму роль в її житті. Відчуває, що дитина поступово відвикає від неї, що пов`язане з недостатнім спілкуванням з нею. Вважає, що зі свого боку може забезпечити всі необхідні умови для гармонійного розвитку дитини як в матеріальному, так і психологічному аспекті, надасть материнську любов та не буде перешкоджати батьку у спілкуванні з дитиною. Додатково вказала, що не буде наполягати на негайному виконанню рішення суду, у разі його задоволення, а поступово буде збільшувати час спілкування з дитиною для зведення до мінімуму психологічної травми дитини від зміни місця проживання. Вказала, не має наміру змінювати усталений порядок та режим життя дитини. Дитина має відвідувати секції, заняття, дитячий садок, які вона відвідувала на час проживання з батьком. З 12.10.2019 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач та його представник проти позову заперечили. Відповідач пояснив, що дитина проживає разом з ним та його матір`ю. Ним створені всі умови для розвитку дитини, він повністю забезпечує її матеріально, слідкує за її здоров`ям. До матері ОСОБА_6 стала холоднішою, більш теплі стосунки у неї з бабусею - його матір`ю. На даний час дитина відмовляється зустрічатись з матір`ю без присутності батька або бабусі. Дитина ходить в дитячий садок та на додаткові гуртки, має бажання, щоб і далі все так продовжувалось. Якщо дитині потрібно буде змінити місце проживання, це буде для неї великим стресом.

Представник органу опіки і піклування вказав, що враховуючи тривале проживання дитини з батьком, її прихильність до батька є очевидною. Батьком створені всі умови для проживання дитини, а тому змінювати місце проживання малолітній Уляні є недоцільним. Зазначив, що при розгляді на комісії питання про визначення місця проживання дитини, було встановлено, що можливості в утриманні і вихованні дитини у батьків є рівними.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що позивач є її невісткою, а відповідач - сином. Першого разу приїхала до сім`ї сина і невістки в 2016 році, коли ОСОБА_8 здавала екзамени, другий раз у 2017 році, коли в їх сім`ї почались конфлікти. Вказала, що позивач легковажно відносилась до своїх батьківських обов`язків, що виражалось у відсутності графіка розпорядку дня, значним проводженням часу ОСОБА_8 за комп`ютером та телефоном у соціальних мережах. Коли ОСОБА_6 захворіла, вона на прохання невістки, перебувала на стаціонарі з дитиною. На даний час дитина проживає з батьком та нею, від матері вона віддалилась.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що позивач є її донькою, а відповідач - зятем. ОСОБА_8 народила дівчину, здійснювала належний догляд за нею. Вважає її гарною матір`ю. В 2017 році її донька вийшла на роботу. В сім`ї почались непорозуміння, в результаті чого сторони розійшлись. З того часу відповідач не дає дитину ні матері, ні їй, спілкування проходить у присутності батька чи матері відповідача. Вважає, що дівчинка має проживати з матір`ю.

Вислухавши доводи сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Мати та батько малолітньої дитини проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено ( а.с. 16-19).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.05.2019 рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 залишено без змін ( а.с. 65-69).

Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 751/4336/18 зазначив про обґрунтованість висновку про відмову у визначенні місця проживання малолітньої ОСОБА_5 разом із батьком, що спрямований на першочергове забезпечення інтересів дитини, зростання та розвиток якої найкращим чином здійснюватиметься при постійному спілкуванні та проживанні з матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України ( а.с. 12), орендувала квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 20). З 12.10.2019 орендує квартиру АДРЕСА_3 . Працювала у фізичних осіб-підприємців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та отримала заробітну плату за січень 2018 року - грудень 2018 року ( а.с. 45,46). На даний час працює АТ «Альфа-Банк» та отримала заробітну плату за квітень 2019 року і вересня 2019 року. За місцем останньої роботи АТ «Альфа-Банк» характеризується позитивно ( а.с. 42), до кримінальної відповідальності не притягувалась ( а.с. 44) на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває ( а.с. 48, 49).

ОСОБА_3 взятий на облік внутрішньо переміщених осіб ) а.с. 57), орендує квартиру АДРЕСА_4 ( а.с. 60)-61. З 01 червня 2016 року працює монтажником зв`язку в товаристві з обмеженою відповідальністю «НЕОКОМ», має постійний дохід ( а.с. 58), за місцем роботи характеризується з позитивної сторони (а.с. 59).

Крім того, з повідомлення Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 08 травня 2019 року ( а.с. 50) вбачається, що 28 квітня 2018 року на лінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 , що у неї за адресою АДРЕСА_5 стався конфлікт. На дане звернення було направлено екіпаж патрульної поліції, котрий за результатами перевірки зазначив, що прибувши за вказаною адресою заявниця повідомила поліцію, що конфлікт був з чоловіком, в ситуації розібрались самостійно.

Повторний виклик на лінію 102 за даною адресою надійшов 08 лютого 2019 року від ОСОБА_1 , оскільки вона не могла забрати власну дитину у колишнього чоловіка ОСОБА_3 .

Таким чином, встановлено, що позивач після конфлікту з відповідачем, 08.02.2019 не мала змоги забрати дитину ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з Управління патрульної поліції, та не заперечується самим відповідачем.

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2019 року № 138 затверджено висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком, ОСОБА_3 ( а.с. 70-72).

У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4 , де створені необхідні умови для проживання дитини. З наданої Дитячою поліклінікою № 1 інформації встановлено, що на прийом до лікарів до 2018 року дитина приходила у супроводі матері, а із січня 2018 року - у супроводі бабусі, а оформлював декларацію з лікарем батько дитини. Відповідно до повідомлення Чернігівського ДНЗ № 71 мати дитини у закладі не з`являлась, не цікавилась розвитком дитини, не відвідувала батьківські збори. Вихованням дитини займається батько - ОСОБА_3

Відповідно о психологічного дослідження близькості дитини до одного з батьків № 71 від 19.11.2019 постать батька в житті дівчинки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний момент, відіграє більш велику роль, ніж роль матері, його авторитет та значимість активно впливають на її психологічний та соціальний розвиток. Велику значну роль в житті дівчинки відіграє бабуся ОСОБА_12 , яка фактично замінила ї матір. Виявлено, що наявна ситуація в сім`ї є в певній мірі є травмуючою, але вироблений дитиною захисний механізм «дистантування» від складної для її усвідомлення ситуації допомагає їй зберегти свою цілісність. Одночасно дівчинка компенсує це прагненням до спілкування з однолітками та можливості проявити свої наявні лідерські якості.

У червні 2018 року ОСОБА_1 зверталась до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про вжиття заходів щодо повернення доньки ОСОБА_5 , яка проживає із ОСОБА_3 .

У січні 2019 року виконавчий комітет Новозаводської районної у м. Чернігові ради, визначив спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини, встановивши їй часи спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_5 .

У акті обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 12 листопада 2019 року вказано, що квартира АДРЕСА_3 обладнана меблями та побутовою технікою, стан приміщення задовільний. . Малолітній Кравченко Уляні створені умови для навчання та відпочинку. В квартирі проживають ОСОБА_1 , 1995 року народження, та ОСОБА_13 , 1967 року народження ( а.с. 76).

У акті обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 31 травня 2019 року вказано, що квартира АДРЕСА_4 обладнана меблями та побутовими пристроями. У кімнаті, де проживає дитина є два ліжка, комод, стіл для занять, іграшки. Санітарний стан приміщення добрий. В квартирі без реєстрації проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 1989 року народження, та ОСОБА_7 , 1967 року народження ( а.с. 77).

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 28 січня 2019 року № 14 ОСОБА_1 дозволено забирати та спілкуватись з малолітньою донькою ОСОБА_5 , яка проживає разом з батьком ОСОБА_3 , кожного понеділка та п`ятницю з 18.30 до 20.30 год. та кожної суботи з 10.00 до 13.00 за попередньою домовленістю з батьком дитини ( а.с. 51).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Суд вважає, що висновок Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2019 року № 138 про доцільність місця проживання дитини з батьком не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Аналізуючи психологічне дослідження близькості дитини до одного з батьків № 71 від 19.11.2019, в сукупності з іншими доказами, суд дає оцінку вказаному доказу та робить висновок, що прихильність малолітньої ОСОБА_5 більшою мірою саме до батька, поза розумним сумнівом, зумовлена значним часом проживання дитини разом з відповідачем та вимушеним обмеженим спілкуванням малолітньої з матір`ю.

Вбачається, що зниження ролі матері в житті дитини та ситуація, що склалась в сім`ї, є травмуючим для дитини.

На переконання суду, покази свідка ОСОБА_7 щодо неналежного ставлення позивача до своїх батьківських обов`язків мають суб`єктивний характер як матері відповідача до своєї колишньої невістки між якими склались напружені стосунки. Крім того, на думку суду, відсутність чіткого графіка розпорядку дня, зайняття позивача за комп`ютером, перегляд інформації у соціальних мережах, не є достатніми підставами, які б вказували на неможливість позивача забезпечити належний догляд за малолітньою донькою.

Судом встановлено, що позивач має орендоване місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, позитивно характеризується, з народження доньки займалася доглядом за нею, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої. Дані обставини, встановлені судом, в сукупності не дають суду підстав дійти висновку про наявність виняткових обставин, в розумінні ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю.

Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд розуміє, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд враховує, що при вирішенні спору слід надати першочергове значення саме найкращими інтересами дитини, маленької дівчинки, зростання й усвідомлення та становлення якої найкращим чином здійснюватиметься при постійному спілкуванні при проживанні з матір`ю. Крім того, таке вирішення спору ніяким чином не обмежує права дитини на спілкування з батьком і відповідно, права батька на спілкування з донькою та участь у її вихованні і утриманні.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.

Позивач, посилаючись на п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України, просить допустити негайне виконання рішення суду.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Оскільки у даній справі рішення про відібрання дитини у встановленому законом порядку не приймалось, а тому відсутні підстави для застосування негайного виконання рішення суду.

У відповідності до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набуває чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 29.11.2019.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживає: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий - суддя І. В. Цибенко