КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Апеляційне провадження
УХВАЛА

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Глівої Світлани Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року (суддя Катющенко В.П.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені,

встановила:

у вересні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005р. в розмірі 88 137,53 доларів США та 471грн 08коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також стягнення з відповідачів витрат на оплату судового збору по 1 827грн з кожного.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 15 лютого 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №32-3Х5/02-2005И, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 96 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 14% річних на строк до 15 лютого 2020р.

Додатковою угодою №1 від 04 лютого 2009 року було змінено:

- додатково для ідентифікації договору в системі обліку банку може використовуватись № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- схема погашення кредиту;

- кінцевий термін повернення кредиту, так позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2030 року;

- перенесено строки виконання зобов`язання зі сплати процентів, нарахованих в період з 01 листопада 2008 року по 30 листопада 2008 року на період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2013 року; проценти, нараховані в період з 01 грудня 2008 року по 30 грудня 2008 року сплачуються в період з 01 січня 2014 року по 13 січня 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком, позичальником та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №32-3Х5/02-2005И/1 від 15 лютого 2005р., а також договір поруки № 32-3Х5/02-2005И/2 від 15 лютого 2005 року був укладений між банком та ОСОБА_3 , із змінами, внесеними відповідними

додатковими угодами, за умовами яких поручителі зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Позивач стверджував, що виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, проте позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 12 червня 2014 року існує заборгованість у розмірі 88 137,53 доларів США, яка складається із: 64 991,43 долари США - заборгованості по кредиту, 23 146,10 доларів США - заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, а також 471грн 08коп. заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 52грн 80коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 418грн 28коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року в розмірі 88 137,53 доларів США та 471грн 08коп., а також витрати по сплаті судового збору по 1 827грн з кожного.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Глівая С.В. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про судовий розгляд, так як повідомлявся судом не за адресою місця його реєстрації, яка була зазначена ним у зустрічній позовній заяві, а представник відповідача взагалі не повідомлялася про судові засідання, чим порушено принцип рівності учасників процесу та змагальності сторін.

Також представник відповідача зазначає, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та не враховано, що ОСОБА_1 була подана зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору поруки та ухвалою суду була призначена судова почеркознавча експертиза, яка була оплачена відповідачем та відповідна квитанція була надана суду 10 квітня 2015р., проте експертна установа повернула справу без проведення експертизи у зв`язку із її не оплатою, на що не звернув увагу суд першої інстанції..

Позивач АТ «УкрСиббанк» та відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги у (с.с.105, 111, 114, 122, 137-139 т.2), у судове засідання двічі не з`явилися, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним з направленням справи до Дніпровського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Колегією суддів на обговорення поставлено питання про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Глівої С.В. до розгляду Дніпровським районним судом м. Києва зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2 - адвоката Надточого Д.В., який покладався на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що

апеляційне провадження у даній справі підлягає зупиненню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського, чи кримінального судочинства,- до набрання законної сили судовим рішення в іншій праві.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Колегія суддів вважає, що вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним є визначальним для вирішення позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, які заявлені ПАТ «УкрСиббанк» у даній справі, оскільки в обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 посилається на те, що він не надавав згоду на укладення договору поруки, а сам договір та додаткову угоду до нього не підписував.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, поки ця презумпція не буде спростована.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому від результатів розгляду позову про недійсність договору залежить правильність та об`єктивність вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк», який обґрунтовується, зокрема, і правомірністю та дійсністю договору поруки, який був укладений з ОСОБА_1 , а згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Глівої С.В. на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені до розгляду Дніпровським районним судом міста Києва зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним.

Керуючись статтями 251, 253, 381 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Глівої Світлани Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені зупинити до розгляду Дніпровським районним судом міста Києва зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк