Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 394/758/15-ц

провадження № 61-36300св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - прокурор Новоархангельського району Кіровоградської області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, ОСОБА_1 , реєстраційна служба Головного управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року у складі судді Партоліної І. П. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кіселика С. А., Авраменко Т. М., Суровицької Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2015 року прокурор Новоархангельського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, ОСОБА_1 , реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2014 року №10/12/14-03, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого, орендодавець передав в оренду земельну ділянку загальною площею 19,3004 га, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району. Зобов`язано реєстраційну службу Головного управління юстиції в Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію речового права - оренди земельної ділянки, загальною площею 19,3004 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району та надана ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, номер запису 8022148, зареєстроване 10 грудня 2014 року реєстраційною службою Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області. Зобов`язано Осієвського І. Ю., після набранням цим рішенням законної сили, повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку, загальною площею 19,3004 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району, шляхом складання акта приймання-передачі земельної ділянки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року.

Заяву обґрунтовував тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року визнано недійсними накази Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 21 травня 2014 року № 11-122/14-14-СГ та від 01 липня 2014 року № 11-580/14-14-СГ, на підставі яких 10 грудня 2014 року укладений договір оренди землі № 10/12/14-03. Проте постановою Вищого господарського суду України від 01 червня 2016 року скасовано зазначену постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20 лютого 2015 року залишено в силі. Враховуючи зазначені обставини, заявник вважав, що є підстави для скасування рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року, оскільки договір оренди землі від 10 грудня 2014 року № 10/12/14-03 укладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції обґрунтовувались тим, що прокурор звертаючись до суду із позовною заявою про визнання недійсним договору оренди землі, посилався на декілька підстав, а суд, задовольняючи позов, посилався, зокрема й на те, що у порушення вимог статей 5, 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданих ОСОБА_1 в оренду, не затверджена районною радою. Відповідно зазначена заявником обставина не може розглядатись як нововиявлена в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року.

У касаційній скарзі заявник посилався на невідповідність висновків суду доказам, наданим сторонами, та фактичним обставинам справи. Зазначав, що рішення Новоархангельської районної ради про відмову у затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок є безпідставним, оскільки будь-яких зауважень чи неточностей до проекту комісія не встановила. Також при вирішені справи судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено обґрунтованості та правильності розрахунку розміру орендної плати.

У лютому 2017 року прокурор Новоархангельського району подав заперечення на касаційну скаргу, в якій просив відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 , оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Позиція Верховного Суду

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року позов у цій справі задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2014 року №10/12/14-03, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , відповідно до якого орендодавець передав в оренду земельну ділянку, загальною площею 19,3004 га, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району. Зобов`язано реєстраційну службу Головного управління юстиції в Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію речового права - оренди земельної ділянки, загальною площею 19,3004 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району та надана ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, номер запису 8022148, зареєстроване 10 грудня 2014 року реєстраційною службою Новоархангельського РУЮ Кіровоградської області. Зобов`язано Осієвського І. Ю., після набранням цим рішенням законної сили, повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку загальною площею 19,3004 га, ріллі, кадастровий номер :02:000:9058, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району шляхом складання акта приймання-передачі земельної ділянки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи зазначені рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року визнано недійсними накази Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 21 травня 2014 року № 11?122/14?14-СГ та від 01 липня 2014 року № 11-580/14-14-СГ, на підставі яких 10 грудня 2014 року укладений договір оренди землі № 10/12/14-03, також послались на те, що у порушення вимог частини п`ятої статті 5, статей 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданих ОСОБА_1 в оренду не затверджена районною радою.

01 червня 2016 року Вищий господарський суд України ухвалив постанову у справі № 912/4646/14, якою скасував постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20 лютого 2015 року залишив в силі.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вважав, що договір оренди землі від 10 грудня 2014 року є укладеними відповідно до вимог чинного законодавства.

Нормативно-правове обґрунтування

Зі змісту частини першої, пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви ОСОБА_1 та постановлення оскаржуваних ухвал судами першої та апеляційної інстанцій (далі - ЦПК України 2004 року), рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами оцінки як нововиявлених обставин, визначених у пункті 1 частини другої статті 361 ЦПК 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської від 09 грудня 2015 року, суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що рішенням суду встановлено інші обставини, на підставі яких оспорюваний договір оренди землі визнаний недійсним. Зокрема, судом встановлено, що 09 вересня 2014 року Новоархангельською районною радою Кіровоградської області прийняте рішення про відмову ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, тому укладення договору оренди землі без її затвердження суперечить приписам чинного законодавства. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що на час вчинення спірного правочину сторонами не додержано вимог частини першої статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обґрунтовано виходив з того, що скасоване рішення суду, яким визнано недійсними накази Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 21 травня 2014 року №11-122/14-14-СГ та від 01 липня 2014 року № 11?580/14-14-СГ, на підставі яких 10 грудня 2014 року укладений договір оренди землі № 10/12/14-03, не може бути визначене як нововиявлена обставина, оскільки у цьому випадку є відсутньою одна із таких обов`язкових умов нововиявлених обставин, як істотність для справи, оскільки суд визнав договір оренди землі недійсним з урахуванням іншої підстави, а саме у зв`язку з тим, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданих ОСОБА_1 в оренду, не затверджена Новоархангельською районною радою Кіровоградської області.

Доводи касаційної скарги про те, що рішення районної ради про відмову в затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є безпідставним, оскільки будь-яких зауважень чи неточностей до проекту комісія не встановила, суд до уваги не бере, оскільки відповідач не скористався своїм правом та не оскаржив зазначене рішення в судовому порядку.

Наведені у касаційній скарзі доводи заявника про те, що судами першої та апеляційної інстанції не досліджено обґрунтованості та правильності розрахунку орендної плати суд до уваги не бере, оскільки зазначені обставини не були предметом доказування при вирішені спору судом.

З урахуванням наведеного, суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що обставини, на які послався заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України 2004 року, оскільки суд задовольнив позов з урахуванням інших обставин, які продовжують існувати.

Розглядаючи даний спір, суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, у результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, тому суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак
Г. І. Усик