Справа № 183/4434/19
№ 2/183/2855/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новостепанівської сільської ради, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новостепанівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ ДП №127614, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13788 від 14 березня 2000 року.

В обґрунтування свого позову, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_2 , який за життя залишив заповіт, посвідчений секретарем Новостепанівської сільської ради 13 липня 2004року, відповідно до якого все своє майно, а саме: земельний пай, житловий будинок та земельну ділянку біля будинку заповідав їй.

Після смерті батька позивач звернулась до нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу №102/2009, а згодом 12.12.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, на якій знаходиться спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2018 року відомості щодо реєстрації будь-яких прав власності за спадкодавцем відсутні. Крім того, спадкоємцем не представлений оригінал правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку.

В зв`язку з тим, що оригіналу Державного акту про право власності на спадкову земельну ділянку позивач не має, отримати його дублікат спадкоємець не має можливості, в силу закону, а без оригіналу правовстановлюючого документу не можливе отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду надана копія Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІДП №127614, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13788, у відповідності до якого ОСОБА_2 , на підставі рішень Новостепанівської сільської ради від 29 жовтня 1993 року та 11.01.2002року передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,8694 га, з яких: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,0134 га та 0,6060 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13).

Відділом у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено позивача про наявність зареєстрованої земельної ділянки загальною площею 0,8694 га, на ім`я ОСОБА_2 , на підставі зазначеного вище державного акту (а.с.12).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про його смерть.

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за номером 102/2009.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 та отримала свідоцтва про право на спадщину, зокрема свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який знаходиться на спірній земельній ділянці (а.с.10).

Судом встановлено, що 31 січня 2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність оригіналу документа, що підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вищезазначену земельну ділянку (а.с.11).

Крім того, судом встановлено, та не спростовано сторонами, що заповідачем втрачено оригінал Державного акту на право приватної власності на землі серії ІІІДП №127614, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13788, про що подано відповідну об`яву в засоби масової інформації.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1299 Цивільного кодексу України, якщо у склад спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу).

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину у відповідності до вимог законодавства України, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину правомірно обумовлена тим, що відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку.

Між тим, з урахуванням правомірності набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку, у спосіб, передбачений законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Новостепанівської сільської ради, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8694 га, з яких: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,0134 га та 0,6060 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІДП №127614, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13788), в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.