Справа № 541/242/19
Номер провадження 2/541/433/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

04.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають двох малолітніх дітей. На дочку ОСОБА_3 відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду, а на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Дав свою згоду на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4. На утримання дочки ОСОБА_3 відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини від свого заробітку (доходу) на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 23 червня 2015 року (а.с. 3-4,7).

На утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 фінансового забезпечення відповідач не надає, що ним не заперечувалося в судовому засіданні.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідачем не надано суду жодних документів стосовно отримуваного ним заробітку, стану здоровя, зважаючи на що рішення приймається за наявними в справі документами.

Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні частки від заробітку відповідача, яка повинна стягуватися на утримання дитини, судом враховується вік дитини, відсутність доказів стосовно стану здоровя та заробітку відповідача, а тому приходить до переконання про можливість сплати ним аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), що буде відповідати як інтересам дитини, так і не призведе до порушення прав відповідача.

Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.. 141 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача сума витрат понесених нею на оплату правової допомоги адвоката, а на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 77, 78, 81, 265, 268 ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (37600, м. Миргород, вул.. Довге озеро, 74, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (37600, м. Миргород, вул. Багачанська, 106, РНОКПП 333531839 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2019 року і до повноліття сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. (пятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6