Справа № 127/7096/18
Провадження № 22-ц/801/731/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Вінницький об`єднаний міський військовий комісаріат про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на отримання одноразової грошової допомоги,

встановив:
Не погодившись із судовим рішенням, ухваленим Вінницьким міським судом вінницької області 04 вересня 2018 року у зазначеній справі, особа, яка не брала участі у ній - ІНФОРМАЦІЯ_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

До апеляційної скарги апелянтом додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Вивчивши апеляційну скаргу та додану до неї заяву приходжу до висновку про залишення скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї норми право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте прийняття цього рішення впливає на їх права і обов`язки.

За загальним правилом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 354 цього Кодексу визначено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Як підставу пропущення строку апеляційного оскарження судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначає, він є особою, яка не приймала участі у справі і не була залучена в якості третьої особи, а тому лише 31 січня 2019 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав документи ОСОБА_1 для прийняття рішення щодо направлення їх на комісію Міністерства оборони України. До пакету документів було й додано копію рішення Вінницького міського суду від 04.09.2018 року та копію постанови апеляційної інстанції від 04.12.2018 року.

Тому апелянт вважає строк пропущеним з поважних причин і такий строк підлягає поновленню з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення, тобто з 31 січня 2019 року.

Разом з тим, у супровідному листі за №51 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на який апелянт посилається в заяві про поновлення строку, відсутня інформація про направлення копії оскаржуваного рішення. Вказаним листом на адресу апелянта були направлені ухвали Вінницького міського суду від 21.02.2018 року, 10.04.2018 року та копії судових повісток про виклик.

Оскільки посилаючись на вказані вище обставини, заявник не підтвердив їх належними доказами, не зазначив, що перешкоджало звернутися до суду із апеляційною скаргою в строк визначений законом та чим це підтверджується, наведені в клопотанні причини пропуску строку неможна визнати поважними.

Таким чином апелянту слід надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому навести інші поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин наведені ІНФОРМАЦІЯ_4 в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підстави його пропуску суд вважає неповажними.

Окрім цього, апеляційна скарга не містить доводів про те, що не залученням апелянта до участі у справі в якості третьої особи порушуються його права та законні інтереси, а відтак відсутні обґрунтування наявності у апелянта права, встановленого статтею 352 ЦПК України, для апеляційного оскарження ухваленого у цій справі судового рішення.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, апеляційні суди утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року.

Разом з тим, апелянтом в апеляційній скарзі, поданій 04 березня 2019 року в порушення п.1 частини 2 статті 356 ЦПК України не вірно зазначено суд апеляційної інстанції до якого вона подається.

Частиною 4 статті 356 цього Кодексу встановлено, що до апеляційної скарги додаються, крім іншого, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" (далі Закон), яким визначено розмір судового збору.

Пунктом 6 частини 2 статті 4 Закону встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки при зверненні до суду у березні 2018 року із зазначеним позовом позивач сплатила судовий збір на загальну суму 1057,20 грн., розмір судового бору за подання апеляційної скарги на зазначене рішення становить 1585,80 грн.

Проте скаржником судовий збір згідно вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року не сплачено, а підстави звільнення від його сплати - відсутні.

В прохальній частині скарги апелянт просить про відстрочення сплати судового збору до 30 березня 2019 року.

Стаття 136 ЦПК України визначає підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, Законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України визначено засади судочинства, однією із яких є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати, або ж відстрочки.

Встановивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не навів причини і не надав доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір відповідно до вимог закону, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Відтак апелянту слід здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції розмір якого становить 1585, 80 грн. за наступними платіжними реквізитами:

- отримувач: УК у м. Вінниці /м.Вінниця/ 22030101 Код Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998 рахунок № 0001.

Документ, що підтверджує сплату судового збору надається суду в оригіналі.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу ( частини 2 - 4 статті 357 ЦПК України).

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2018 року за клопотанням ІНФОРМАЦІЯ_1 неповажними.

У задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2018 року залишити без руху, надавши апелянту строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що протягом вказаного строку він має право звернутись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 року у якій навести інші поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку. У разі невиконання вимог ухвали в цій частині у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У випадку невиконання вимог ухвали в частині сплати судового збору та приведення її відповідності вимогам статей 352, 356 ЦПК України - апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М.