КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Справа №981/3034/18

Провадження № 22-ц/824/4064/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Рубан С.М., Іванченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк « ПРИВАТБАНК» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року (у складі судді Осаулової Н.А. повний тест судового рішення складено 27 листопада 2018 року)

в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в загальному розмірі - 29478,37 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та ОСОБА_2 19.02.2010 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.06.2018 року становить - 29478,37 грн., що складається з тіла кредиту у розмірі 1834,12 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 11972,97 грн., нарахованої пені - 13791,36 грн., а також штрафів: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1379,92 грн., а тому позивач з метою захисту порушеного права звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах АТ КБ "ПРИВАТБАНК» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору. Частково сплачуючи заборгованість за договором у тому числі відсотки, пеню та комісії , а отже визнав свої зобов'язання за угодою та розміри встановлених обов'язкових платежів.

22 лютого на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2, в якому вказує на те, що з доводами апеляційної скарги не погоджується та заперечує факт, отримання кредиту в АТ КБ «Приватбанк» в сумі 500, 00 грн., оскільки жодних заяв на отримання кредиту не писав, кредитних карток не отримував. Клієнтом банку був лише у зв'язку з отриманням стипендії від навчального закладу.

Тому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк", а рішення Фастівського міськрайонного суду київської області від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів скарги та відзиву на неї, перевіривши наявні в справі та надані суду докази, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом19.02.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви Відповідача про приєднання до Умов та Правил банківських послуг у «ПриватБанку» (а.с.10) .

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи вимоги про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за договором від 19.02.2010 року, АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви від 19 лютого 2010 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_2

Анкета-заява від 19 лютого 2010 року містить лише анкетні дані відповідача, його дату народження; серію та номер паспорта; ідентифікаційний номер; місце проживання; телефони; інформація про сімейний стан; зазначено його соціальний статус, саме те, що він є студентом Національного транспортного університету; також зазначено що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанка та бажає оформити на своє ім'я зарплатну карту, а не платіжну картку "Універсальна". Заява не містить даних про умови кредитування. Наявна в справі на а.с.43-50 виписка є випискою за основною карткою, тобто карткою, яку замовляв відповідач для отримання стипендії.

Наявна в матеріалах справи фотокартка не спростовує, доводи відповідача про те, що він отримував лише картку для отримання стипендії, а не платіжну кредитну картку "Універсальна", як зазначено в позові. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є доказом, який підтверджує надання кредиту та наявність кредитних відносин.

Крім того, надана позивачем виписка по картковому рахунку, яку позивач долучив до відповіді на відзив (а.с.101) правомірно визнана районним судом не належним доказом, оскільки з неї вбачається, що картковий рахунок був відкритий не на відповідача, а на ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач виконував умови договору, погашаючи кредит є недоведеними, оскільки відповідно до анкети-заяви відповідач надавав свою згоду лише на отримання зарплатної картки для отримання стипендії, а не кредитної картки "Універсальна". Відображення позивачем в розрахунку погашення заборгованості не є беззаперечним доказом, що такий борг визнавав та погашав відповідача, а не позивач сам списував кошти з рахунку відповідача, відкритого для отримання стипендії.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Долучені до апеляційної скарги докази, апеляційним судом не прийняті відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України , так як в апеляційній скарзі позивач не навів доводи неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк « ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

Іванченко М.М.