пр.№2/756/751/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору удаваним,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору удаваним, про захист прав споживачів, визнання правочину удаваним, в якому просить суд визнати кредитний договір №012-2008-2853 від 06.10.2008 року удаваним правочином; застосувати наслідки удаваного правочину та визнати кредитний договір №012-2008-2853 від 06.10.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ « Унверсал Банк» таким, що укладений в національній валюті - гривня, а саме, що кредит був наданий в сумі 760 777,20грн. на умовах визначених в договорі; застосувати наслідки удаваного правочину та затвердити в якості додатку №1 до кредитного договору №012-2008-2853 від 06.10.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ « Універсал Банк», новий графік платежів, складений із розрахунку того, що кредит був наданий в гривні на суму 760 777,20грн. в порядку визначеному договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між стороми було укладено кредитний договір №012-2008-2853 від 06.10.2008року.

Позивачу були необхідні кошти для купівлі нерухомості, співробітник банку, який безпосередньо займався підготовкою кредитної справи та договору для підписання оформив кредит у швейцарських франках. Проте з моменту підписання договору курс швейцарського франку зріс більше ніж у 6 раз. Враховуючи той факт, що єдиним законним платіжним засобом в Україні є гривня, доходи вона отримує у гривні, то на таку зміну істотних умов договору кредиту Позивач не розраховував при укладенні договору та не міг передбачати, при цьому співробітники банку будучи спеціалістами, не зробили жодних попереджень з цього приводу. Позивач впевнений, що операція з видачі йому готівкою швейцарського франку приховує операцію з видачі йому кредиту в гривні, а вираження зобовязання в іноземній валюті зроблено з метою отримання прихованих прибутків, що отримує банк від коливань валютних курсів. Згідно виписки за особовим рахунком НОМЕР_1 від 06.10.2008 на поточний рахунок позивача зараховані кошти в сумі 167 690,00 швейцарських франків, проте жодних франків не отримувала, фактичні отримані позивачем грошові кошти в гривні в сумі 760 777,20грн., що підтверджується заявою про видачу готівки №012В07. А отже оспорюваний кредитний договір було укладено псевдо валютним, адже позивач фактично не отримував грошові кошти в швейцарських франках. Враховуючи вище викладене вважає, що укладений кредитний договір є удаваним, адже фактично було вчинено інший. Позивач не відмовляється від виконання взятих на себе зобовязань по сплаті кредиту, проте вважає, що зобовязаний повернути лише отриманий кредит в розмірі 760777,20 грн. у той же строк та на тих же умовах, адже на його думку між сторонами було укладено саме кредит у гривні, а не у швейцарських франках.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив посилаючись на те, що повноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. 07 грудня 2007 року ВАТ «Універсал Банк», Національним Банком України, видано відповідну ліцензію та дозвіл на вчинення операцій з валютними цінностями. При укладенні кредитного договору позивач ознайомилася із наслідками настання валютних ризиків з кредитом в іноземній валюті, умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту та процентної ставки за кредитом. На час укладення кредитного договору у швейцарських франках розмір процентної ставки був нижчий ніж при укладенні у доларах США чи гривнях, тому сторони договору, керуючись принципом свободи домовилися передбачати у кредитному договорі валюту кредиту - швейцарські франки. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

06 жовтня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Універсал Банк», і позивачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір за № 012-2008-2853 (на придбання майна), за умовами якого банк надає позичальникові кредит у розмірі - 167 690 швейцарський франків, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних. Строк кредитування за цим договором становить по 01 квітня 2038 року.

Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач посилається на ту обставину, що валютою кредиту фактично була гривня та суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал Банк» про захист прав споживачів фінансових послуг шляхом спонукання до внесення змін до правочину та зобов`язання проведення перерахунку сплачених платежів відмовлено.

Даним рішенням суду встановлено, що згідно із пунктом 1.1 кредитного договору кредитор надав позичальнику грошові кошти у розмірі - 167 690 швейцарських франків, тобто валютою кредиту є швейцарські франки.

Разом з тим, відповідно до Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 року № 281 (далі Положення), торгівлю іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України, на міжнародному валютному ринку дозволяється здійснювати виключно Національному банку та суб`єктам ринку (або з такими суб`єктами) . Суб`єкти ринку мають право здійснювати купівлю, продаж іноземної валюти виключно на міжбанківському валютному ринку України (пункти 5,6 Положення).

Згідно з вимогамист. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином отримання відповідачем суму грошових коштів у розмірі - 167 690 швейцарських франків та в силу ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як було встановлено судом, вимоги закону були банком в повному обсязі виконані; підписуючи договір, який є актом волевиявлення сторін, сторони за ним підтвердили їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили. Крім того, були укладені і Додаткові договори, та позивач здійснював сплату відсотків за його користування на виконання умов договору, тобто частково виконував зобовязання за кредитним договором.

При укладенні кредитного договору банком були дотримані вимоги ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому, Позивач не скористався правом та на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14 днів не відкликав свою згоду на укладення договору про надання кредиту, враховуючи передбачену законом можливість не пояснювати причини такого відкликання.

Разом з тим, на даний час між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України та договором, адже кредит отримано, отримані кредитні кошти стали засобом для задоволення позивачем своїх власних майнових потреб, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК).

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що позичальник на момент укладання кредитного договору мав можливість отримати кредит в іншій банківській установі в національній валюті, або оформити кредит на інших умовах тощо. Право вибору конкретної споживчої послуги належить виключно споживачеві, тим більше що Позичальник погодився з умовами кредитного договору, та усвідомлював можливість коливання валютного ринку.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.05.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Отже у будь-якому випадку ризики, у т.ч. валютні щодо повернення кредитних коштів несе саме споживач послуг.

Статтею 6ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст.628ЦКУкраїни зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Факт підписання ОСОБА_1 кредитного договору та подальше його виконання також свідчить про згоду останньої з його умовами, зокрема і в частині валюти кредитного договору.

Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Крім того, суд доходить висновку про безпідставність посилання позивача на те, що укладений між сторонами правочин був удаваним, адже фактично було вчинено інший, з наступних підстав.

Так як, відповідно до ст.235ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У п. 25 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від6листопада 2009року №9«Про судовупрактику розглядуцивільних справпро визнанняправочинів недійсними» роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: факт укладання правочину, що, на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Тобто за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Перевіривши матеріали справи суд доходить до висновків про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 12, 81ЦПК України вона не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 виникли інші правовідносини, ніж передбачені Кредитним договором, та, що воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені укладеним між ними договором.

Закон України«Про захистправ споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Судом встановлено, що спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, умов кредитування та їх відмінностей, у додатках до кредитного договору «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту", які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування (правова позиція у справі № 6-1341цс15 від 02.12.2015р.)

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо слід відмовити, у звязку із чим слід відмовити і в інших позовних вимогах, оскільки вони є похідними.

На підставі викладеного, ст.ст.18-184,192 СК України, керуючись ст.ст.12,13,81,141,247,259,263-265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору удаваним - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.М.Луценко