Справа № 601/571/18
Провадження № 2/159/45/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з цучастю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «І - Тревелс», ОСОБА_1 про захист прав споживача, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.04.18 р. представником позивача адвокатом - було подано до суду розглядуваний позов (а. с. 2 - 4). У позовній заяві позивача зазначено, що він просить стягнути з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «І - Тревелс» (далі відповідач, ОСОБА_3 «І - Тревелс», товариство) моральну та матеріальну шкоду, завдану ненаданням послуг. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.17 р. він скористався послугами відповідача товариства - по продажу автобусних квитків через інтернет сайт Busfor. ua та придбав квитки за маршрутом Варшава Кременець на рейс «KVV002 Варшава Тернопіль» на двох пасажирів на автобус: один проїзний документ на автобус № 2844482 - на своє, а інший № 2844481 - на ім»я ОСОБА_4. За цими проїзними документами автобус повинен був відправлятись 25.12.17 р. о 13 год. із станції відправлення: автовокзал «Варшава Западная» за адресою: «аллеи Иерусалимские, дом 144». Він та ОСОБА_4 прибули за вказаною вище адресою відправлення автобуса 25.12.17 р. о 12 год. 30 хв.. Проте на вказану у проїзних документах годину відправлення автобуса за необхідним рейсом не було. О 14 год. він зателефонував відповідачеві товариству - за телефоном, вказаним у придбаних ним проїзних документах. На запитання про те, коли буде автобус, якого очікують біля години, менеджер сказала, щоб автобуса не чекали, купували квитки та добирались самостійно. Всупереч інформації інтернет сайта Busfor. ua, менеджер відповідача товариства - не доклала зусиль по допомозі у ситуації, що склалась; не було попереджено про відміну рейсу заздалегідь. При зверненні у касу автовокзалу «Варшава Западная» йому було повідомлено, що квитків за необхідним напрямком немає. Вдалось взяти квитки лише за маршрутом «Варшава Рівне». Приїхавши у м. Рівне о 02 год. 26.12.17 р., довелось із валізами на вулиці чекати першого маршруту на Кременець, що відправлявся о 06 год.. Зазначає, що через неякісне надання відповідачем товариством - послуг із великою втомою вони самостійно дістались додому, не спали цілу ніч, змерзли у м. Рівному та спізнились на роботу. 05.01.18 р. він надіслав відповідачеві товариству - претензію щодо відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої ненаданням послуг, згідно з якою, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», з метою досудового врегулювання спору, просив відшкодувати: вартість придбаних квитків за маршрутом «Варшава Рівне» у сумі 1 440 грн.; суму моральної шкоди, завданої в результаті ненадання послуг (ні перевезення, ні надання інформації про відміну рейсу) в розмірі 5 000 грн.. 18.01.18 р. відповідач - товариство - надав відповідь на його претензію про те, що квиток, надісланий на його електронну адресу, відповідає затвердженій формі проїзного документа і свідчить про укладення договору перевезення з відповідним перевізником. Так як перевізником було внесено дані до системи бронювання щодо скасування квитків, то відповідач товариство - не мало змоги вчасно повідомити його про скасування рейсу, повернути кошти, отримані в рахунок вартості перевезення. За розглядом його претензії перевізником відмовлено у моральній компенсації та поверненні вартості придбаного квитка на іншого перевізника. На таку відповідь відповідача товариства - ним було 02.02.18 р. надіслано листа про те, що з огляду на невизнання його претензій, він просить надати йому повну та достовірну інформацію про перевізника, що повинен був здійснювати перевезення за придбаними ним квитками, а саме: повну назву фізичної особи підприємця, юридичну та поштову адресу, телефон та ін. дані для зв»язку; копію відмови перевізника щодо компенсації йому моральної та матеріальної шкоди із вказанням причини; інформацію про те, коли саме перевізником були внесені дані до системи бронювання щодо скасування його квитків; повну та достовірну інформацію про те, які саме дії було здійснено відповідачем для врегулювання ситуації, у яку він потрапив через ненадання послуг перевезення. 12.02.18 р. відповідачем товариством було надано відповідь про те, що інформацію про перевізника ФОП ОСОБА_1 (далі відповідач, перевізник, відповідач ФОП ОСОБА_1В.) отримано через сайт https://usr.msnjust.gov.ua/ua/freesearch; відповідь від цього перевізника рейсом: KVV002, якою ним же було повідомлено відповідача про розгляд претензії за моральну та матеріальну шкоду; зазначено, що у зв»язку із св»ятом 25.12.17 р. було повідомлено інтернет сайт, з якого здійснювався продаж білетів Busfor. ua, що за 31 день до відправлення маршрут «Варшава Тернопіль» буде відмінено. Зазначає, що за цим зверненням відповідач товариство - повинне було повідомити пасажирів про відміну рейсу та повернути гроші за невикористаний квиток пасажирам: позивачеві та ОСОБА_4; надіслати повідомлення на Email, вказаний при реєстрації білета, що гроші були повернуті, причина повернення: примусово, при відміні рейсу; інформацію щодо внесення змін про рейс до системи, що використовує відповідач у своїй діяльності, що встановлює, що лист про скасування рейсу перевізником ФОП ОСОБА_1 надійшов о 18 год. 29 хв. 25.11.17 р.. Тому вважає, що так як перевізник повідомив відповідача товариство - про відміну рейсу за місяць до скасування, покликання останнього на відсутність змоги вчасно повідомити його про скасування рейсу, повернути кошти, отримані в рахунок вартості перевезення, дійсності не відповідає. Покликаючись на ст. 4, ч. 1 ст. 6, п. п. 4 п. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. ч. 1, 4 ст. 633 ЦК України, ч. 1 ст. 297 ГК України, зазначає, що відповідач товариство - не є перевізником, є посередником і надає послуги з реалізації перевезень перевізниками (туроператорам, автостанціям, консолідаторам і т. п.), тобто, є агентом з продажу квитків. Саме відповідач - товариство - не повідомило його про відміну рейсу, хоча мало для цього час та можливість для належного виконання своїх зобов»язань. Покликаючись на ст. ст. 610, 611, 15, 16 ЦК України, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача товариства - на його користь 6 440 грн заподіяної шкоди, з яких 5 000 грн це сума моральної шкоди; 1 440 грн сума матеріальної шкоди, що завдані в результаті ненадання послуг (перевезення, надання інформації про відміну рейсу).

За ухвалою судді Кременецького райсуду Тернопільської обл. від 06.04.18 р. позовна заява була залишена без руху (а. с. 31).

18.04.18 р. представником позивача було виправлено недоліки позовної заяви (а. с. 34).

Ухвалою Кременецького райсуду Тернопільської обл. від 20.04.18 р. у справі було відкрито провадження за правилами загального провадження (а. с. 36).

За ухвалою Кременецького райсуду Тернопільської обл. від 10.07.18 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено перевізника та передано справу за підсудністю Ковельському міськрайсуду Волинської обл. (а. с. 85).

10.05.18 р. до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 «І - Тревелс» (а. с. 40 - 42) на позовну заяву, обґрунтований тим, що товариство підприємницьку діяльність здійснює на підставі ст. 295 ГК України «Агентська діяльність», виступає виключно посередником і надає послуги із реалізації перевезень перевізникам, туроператорам, автостанціям, консолідаторам і т. п.. Покликаючись на гл. 31 ГК України, у т. ч. - ст. 297 ГК України, зазначає, що надання послуг з реалізації перевезень здійснюється в межах договору публічної оферти, на підставі ст. ст. 633, 641, 642 ЦК України, на умовах, визначених перевізником. Він жодним чином не надає туристичних послуг, не веде підприємницької діяльності у сфері туризму, не укладає договорів на туробслуговування, що передбачені Законом України «Про туризм» і не є перевізником. Позивачем о 10 год. 15 хв. за Київським часом 02.11.17 р. викуплено 2 квитки з № 2844481, 2844482. Ним було оформлено і направлено на електронну адресу, вказану у замовленні, ці 2 квитки. Перевізником за цими квитками виступав ФОП ОСОБА_1 як перевізник. Останній о 18 год. 39 хв. 25.11.17 р. без попередження товариства повернув 2 квитки за допомогою системи GillBus, що використовується для реалізації квитків. На електронну адресу товариства через 14 хв після внесення таких змін до системи обліку GillBus від перевізника надійшов лист «Про скасування рейсу», яким його було повідомлено про скасування того рейсу, на який придбано квитки позивачем. Тому товариству не було відомо про зміну статусу квитків, придбаних позивачем і він не міг відслідкувати їх у системі обліку як активні (діючі); здійснити дії по попередженню позивача про скасування рейсу. Кошти, отримані в рахунок вартості вказаних вище квитків за рішенням перевізника повернуто в сумі, отриманій від позивача: 945 грн о 12 год. 57 хв. 27.12.17 р.. Сума нових, придбаних позивачем у іншого перевізника від свого імені, квитків з ним не погоджувалась. Зазначає, що він не знав про дії перевізника, не мав інформації про повернуті квитки, що є доводами на його користь, що передбачені ч. 2 ст. 1 166 ЦК України. Покликаючись на ч. 1 ст. 1 167 ЦК України, зазначає, що позивачем не вказано, у чому полягає завдана йому моральна шкода, якими доказами це стверджується, як визначено розмір морального відшкодування. Покликаючись на п. 5 ч. 1 ст. 4, ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 2 ст. 1 166, ст. 23, параграф 3 гл. 82 ЦК України, зазначає, що він не знав про те, що трапилось з позивачем до дзвінка на сервіс лінію; був позбавлений фактично можливості оперативно вплинути на ситуацію, надати кваліфіковану допомогу; шкода майну не завдана, позивачеві не спричинено наслідків у виді каліцтва, іншого ушкодження здоров»я чи смерті, а тому його вини немає. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

05.06.18 р. до суду надійшла відповідь представника позивача адвоката - на відзив (а. с. 65), обгрунтована тим, що відзивом відповідачем - ОСОБА_3 «І - Тревелс» не спростовано доводів позивача, а підтверджено, що товариство здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі ст. 295 ГК України «Агентська діяльність», виступає посередником і надає послуги з реалізації перевезень перевізникам і т. п.. Покликаючись на ч. 1 ст. 295, ч. 1 ст. 300 ГК України, зазначає, що 25.11.17 р. перевізником було надіслано повідомлення відповідачеві - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - про закриття продажу квитків з Польщі 25.12.17 р., 26.12.17 р.; повернення грошей за вже продані квитки. Зазначає, що перевізником було уповноважено відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - на повернення коштів за квитки, продані на ці дати. Проте товариством не було зроблено дорученого перевізником. Кошти повернуто позивачеві лише 27.12.17 р.. Покликається також на положення п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 901, 902, 629, 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 906 ЦК України.

25.06.18 р. до суду надійшла заява представника позивача адвоката - про уточнення позовних вимог (а. с. 65), у якій, зазначено, що позивач скористався послугами відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - і придбав квитки за маршрутом «Варшава Кременець». Автобус мав відправлятись о 12 год. 30 хв. 25.12.17 р. з Варшави. Проте автобуса не було і про відміну рейсу позивача завчасно повідомлено не було. З огляду на зміст відзиву відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - на позовну заяву, зазначено, що обоє відповідачів працювали разом при наданні позивачеві послуг із реалізації перевезень, тому, як господарюючі суб»єкти, мають нести відповідальність за неналежну діяльність по її наданню, сприяти виконанню зобов»язань за чинним законодавством України щодо споживача їхніх послуг. У зв»язку з недбалим наданням послуг з перевезення та відмовою нести відповідальність з огляду на їх відповіді на претензію позивача та його представника, останнім були завдані незручності, для усунення яких позивачем було затрачено додаткові матеріальні витрати, так як за станом на дату відміни рейсу кошти. сплачені позивачем, повернуті не були. Покликаючись на п. 1 ст. 1 190 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 6 440 грн заподіяної шкоди, з яких 5 000 грн сума моральної шкоди, 1 440 грн сума матеріальної шкоди, що завдана в результаті ненадання послуг (перевезення, надання інформації про відміну рейсу).

До Ковельського міськрайсуду Волинської обл. справа надійшла 01.08.18 р. (а. с. 87).

14.08.18 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. також надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 «І - Тревелс» (а. с. 100 - 104) на позовну заяву, обґрунтований доводами, аналогічними викладеним у попередньо наданому цим же відповідачем суду відзиві на позовну заяву. Відповідач - товариство - зазначає, крім цього, що воно є комерційним посередником. Покликаючись на п. 115 постанови КМ України № 176 від 18.02.97 р. «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 910, 919, 922 ЦК України, зазначає, що звернення позивача «Про повернення коштів за невикористаний квиток», що надійшло на його адресу, було направлено перевізникові для прийняття рішення. Останній прийняв рішення повернути кошти за квиток позивачеві у повному обсязі, про що його було повідомлено листом. Після цього було проведено перерахування коштів на рахунок позивача в сумі 945 грн. Претензій з приводу суми повернення до нього не було. Просить у задоволенні позовних вимог, закладених до нього, відмовити у повному обсязі.

У судове засідання 16.01.19 р. всі учасники справи, крім відповідача ФОП ОСОБА_1 - не з»явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 - у судовому засіданні 16.01.19 р. - позову в частині позовних вимог, закладених до нього, не визнав. Суду пояснив, що, дійсно, він є перевізником та ним 25.11.17 р. було відмінено його рейс «Варшава Тернопіль» на 25.12.17 р., про що тоді ж - 25.11.17 р. - було письмово повідомлено його агента з продажу квитків - відповідача ОСОБА_3 «І - Тревелс». Він повідомив про відміну рейсу і просив повернути гроші за продані квитки. З відповідачем товариством - він співпрацює за агентським договором.Про те, що було продано останнім квитки позивачеві ще 02.11.17 р. на цей рейс, йому відомо не було. Він вважає, що оскільки він не має даних про того пасажира, який придбав квиток, а відповідач товариство має, то воно і повинно було повідомити пасажира про відміну рейсу з 25.11.17 р.. Відміна рейсу мала місце з тих причин, що 25.12.17 р. був перший день католицького свята і здійснення рейсу у цей день є економічно невигідним. Агент до 10 го числа місяця повідомляє його про кількість проданих квитків, однак, при цьому він не володіє будь - якими відомостями про конкретного пасажира. Гроші за квитки відповідач товариство повернуло позивачеві 27.12.17 р.. Не заперечує тієї обставини, що квитки на відмінений ним рейс було придбано у його агента відповідача товариства саме позивачем; що позивач скористався послугами іншого перевізника 25.12.17 р. з огляду на ситуацію, що склалась відміна рейсу. Вважає, що позивачем неналежно обґрунтовано і доведено спричинення йому моральної шкоди саме ним. Просить у задоволенні позову, закладеного до нього, відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення відповідача - перевізника, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування шкоди.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як слідує із положень ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до копій проїзних документів № № 2844481, 2844482 на автобус (а. с. 21, 22), такі, дійсно, придбані за єдиним замовленням позивача № 2234845 на ім»я позивача та ОСОБА_4 безготівково (а. с. 18) за 472 грн 50 коп. кожен - на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця на 03 год. 25.12.17 р. 02.11.17 р., з орієнтовним часом прибуття у місце призначення 23 год. 40 хв. 25.12.17 р.. У квитках вказано дані про перевізника відповідача у розглядуваній справі ФОП ОСОБА_1, та відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - як агента.

Суд враховує, що відповідач перевізник у судовому засіданні та відповідач товариство - у своєму відзиві на позовну заяву не заперечили тієї обставини, що вказані вище 2 квитки на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця придбані саме позивачем за єдиним замовленням безготівково.

Таким чином, з моменту оплати (придбання) позивачем за єдиним замовленням безготівково у відповідача товариства як агента відповідача перевізника - 2 х квитків на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця на 25.12.17 р., між позивачем та відповідачем перевізником - склались зобов»язальні правовідносини договір перевезення пасажирів.

За змістом ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Договір перевезення пасажира відноситься до двосторонніх договорів, тому зміст цього договору становить сукупність прав і обов'язків сторін, які передбачаються ЦК України і транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За положеннями ст. ст. 626 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт», договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.

Оскільки, відповідно до вказаних вище 2 - х квитків на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця, перевізником виступав саме відповідач ОСОБА_1 (ФОП), після укладення договору перевезення позивач набув права вимагати виконання зобов»язання від відповідача перевізника саме за договором перевезення пасажира.

Згідно зі ст. 911 ЦК України, пасажир має право, зокрема:

- одержати місце у транспортному засобі згідно з придбаним квитком;

- отримувати повну та своєчасну інформацію про час та місце відправлення транспортного засобу за вказаним у транспортному документі (квитку) маршрутом. Пасажир може мати також інші права, встановлені цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про автомобільний транспорт», пасажир має право, зокрема:

- одержувати від перевізника, на автостанціях та автовокзалах інформацію про послуги автомобільного транспорту загального користування;

- безоплатно перевозити з собою на автобусних маршрутах загального користування ручну поклажу, а також відповідно до законодавства про захист прав споживачів і правил перевезень користуватися іншими правами. Пасажир зобов'язаний:

- мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - зареєструвати електронний квиток;

- виконувати вимоги правил надання послуг та правил користування пасажирським автомобільним транспортом.

Позивач, таким чином, мав право скористатись послугами перевізника, одержати від відповідача перевізника інформацію про відміну рейсу «Варшава Тернопіль». Таку інформацію він отримав, однак, за власною ініціативою і лише після настання часу відправлення автобуса за рейсом, вказаним у квитках, від відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» у день відправлення.

Правовідносини ж між відповідачами, що мали місце на час придбання позивачем квитків на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця; на час прибуття позивача з придбаними квитками на автостанцію відправлення, як це і стверджують обидва відповідачі, дійсно, врегульовувались положеннями ст. 295 ГК України.

Відповідно до ст. 295 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє.

Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Комерційний агент не може укладати угоди від імені того, кого він представляє, стосовно себе особисто.

Згідно із ст. 297 ЦК України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Відповідно до змісту агентського договору № ПК - КVV 158/19 04 2016 від 19.04.16 р. (далі агентський договір), укладеного між відповідачами у розглядуваній справі, ПП ОСОБА_1 як перевізник та ОСОБА_3 ««І - Тревелс» як агент уклали такий договір про наступне:сторони визначили, що агент зобов»язується за винагороду надати перевізникові послуги з реалізації перевезень, що являє собою оформлення квитка з одночасним прийманням оплати від пасажира за послугу перевезення (п. 2.2). Реалізація агентом від імені, в інтересах та під контролем перевізника перевезень здійснюється відповідно до умов цього агентського договору. Перевізник отримує доступ до програмного комплексу за відповідним договором (п. 2.5). У випадку скасування перевезення, перевізник зобов»язаний не пізніше ніж за 48 год. до часу відправлення рейсу за розкладом, поінформувати агента та пасажира всіма можливими шляхами, запропонувати альтернативний варіант перевезення пасажирів, які придбали послугу перевезення (п. 3.1.6). Розглянути і надати відповідь протягом 10 днів за отриманими від агента заявами пасажирів щодо ненадання послуг з перевезення та направити агенту та пасажиру відповідь за результатами розгляду (п. 3.1.7). Перевізник має право контролювати своєчасне виконання агентом своїх зобов»язань згідно з п. 4.1 агентського договору - «Права й обов»язки агента» (п. 3.2.3). Агент має, серед іншого, обов»язки: оформити і прийняти плату за послуги перевезення з оформленням квитка (п. 4.1.1); здійснювати підтримку й консультацію пасажирів з питань бронювання й продажу перевезень на ті рейси, що надані перевізником до реалізації (п. 4.1.2); здійснити повернення коштів пасажирові згідно з Правилами, наданими перевізником (п. 4.1.4); а також права, зокрема: здійснювати діяльність по оформленню і прийманню плати за послугу перевезення, у т. ч. шляхом пропозиції пасажирам укласти з перевізником угоду публічної оферти (п. 4.2.1); на винагороду за реалізацію (у т. ч. бронювання) перевезень перевізника, направляти перевізникові отримані від пасажирів заяви тощо (п. 4.2.2). Винагородою агента за агентським договором є агентський збір (п. 5.1). Кошти, отримані агентом при реалізації послуг перевізника, за виключенням агентської винагороди, є транзитними та є власністю перевізника; знаходяться у агента на збереженні до моменту перерахунку їх на рахунок перевізника (п. 5.3). Протягом 5 робочих днів після закінчення відповідного розрахункового періоду, агент перераховує кошти, отримані за квитки як передоплату за послугу перевезення, на рахунок перевізника (п. 5.4). Строки розрахункових періодів: з 01 по 15 число поточного місяця, з 15 по останнє число поточного місяця (п. 5.5). У випадку повернення пасажирові коштів у повному розмірі (з агентською винагородою, сервісним збором у тому числі) через скасування рейсу, саме перевізник сплачує своєму агентові належну агентську винагороду (п. 6.3). Перевізник відповідає за виконання своїх зобов»язань у рамках агентського договору (п. 7.1). Перевізник у односторонньому порядку несе відповідальність за скасування рейсу перед пасажиром (п. 7.2). Агент відповідає за бронювання, оформлення, приймання плати за послугу перевезення (п. 7.3). Агент не несе відповідальності перед пасажиром за якість надання послуги перевезення (п. 7.4). Сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов»язань за агентським договором, якщо воно сталось не з їх вини (п. 7.7).

Тобто, відповідач - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - як комерційний агент (посередник) шляхом продажу квитків на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця позивачеві 02.11.17 р., виступив посередником в укладанні договору перевезення між позивачем та перевізником, а не пеервізником і не виконавцем (співвиконавцем) договору перевезення пасажирів.

Вказана вище обставина стверджується копією вказаного вище агентського договору.

Доводи позивача та його представника адвоката у тій їх частині, що договір перевезення між позивачем було укладено одночасно з обома відповідачами та останні мають відповідати перед позивачем у солідарному порядку за ненадання послуги перевезення пасажирів і не надання інформації про відміну рейсу - на увагу не заслуговують.

Аналізуючи вказаний вище агентський договір, враховуючи факт виникнення між позивачем та відповідачем перевізником договору перевезення пасажирів, суд приходить до висновку, що саме відповідач перевізник має нести перед позивачем як пасажиром відповідальність за ненадання послуги перевезення пасажирів - відміну рейсу та неналежне інформування - невжиття всіх можливих засобів до повідомлення позивача про таку відміну в період з 25.11.17 р. по 25.12.17 р. включно, з огляду на зміст п. 3.1.6, п. 3.2.3.

Відповідач перевізник з 15.11.17 р., за умовами п. п. 5.3, 5.4, 7.7 агентського договору знав про факт продажу квитків на рейс 25.12.17 р. 02.11.17 р. у зв»язку з надходженням відповідних коштів від агента у строки, визначені цими пунктами агентського договору.

Протилежного відповідачем перевізником суду не доведено.

Згідно з копією Інформації щодо внесення змін про рейс, копії даних системи GillBUS про зміну статусу проданих 02.11.17 р. квитків №№ 2844482, 2844481, вже після придбання квитків на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця позивачем, від відповідача перевізника відповідачеві - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - на електронну адресу надійшла інформація про скасування цього рейсу, а саме: о 18 год. 57 хв. 25.11.17 р. (а. с. 18, 43 - 48).

Суд враховує, що інформацію про відміну вказаного вище рейсу відповідачеві - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - попередньо 25.11.17 р. - відповідач перевізник надав із вказівкою закрити подальший продаж квитків та повернути кошти за квитки у випадку, якщо такі вже продані. Однак вказівки (доручення) поінформувати пасажира, який вже придбав квитки до 25.11.17 р., всіма можливими шляхами, як це передбачено положенням чинного законодавства про обов»язки перевізника - про відміну рейсу 25.12.17 р., відповідач перевізник своєму агентові не надавав.

Сам відповідач перевізник таких заходів, всупереч положенню п. 3.1.6 агентського договору, також не вживав.

За змістом ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник та автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, має право відміняти рейси своїх транспортних засобів за обставин, які він не міг передбачити і яким не міг запобігти, повернувши пасажирам (або замовнику послуг) кошти, сплачені ними за перевезення.

Відповідач перевізник не навів суду переконливих доказів того, що відміна рейсу мала місце з причин, що не залежали від нього, чи з поважних причин чи за обставин, вказаних у ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт»,.

Як стверджується копією претензії щодо відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої ненаданням йому як клієнтом товариства послуг, адресованої позивачем відповідачеві - ОСОБА_3 «І - Тревелс» з приводу обставин, що стосувались неочікуваної для позивача відміни рейсу перевізника 25.12.17 р. та пов»язаних з цим для нього наслідків, таку відповідач - ОСОБА_3 «І - Тревелс» - отримав 09.01.18 р.(а. с. 9, 10).

Відповідно до копії листа відповідача - ОСОБА_3 «І - Тревелс» № 005 від 18.01.18 р. на вказану вище претензію (а. с. 11), останній визнав, що квиток, надісланий на електронну адресу позивача, відповідає формі, затвердженій п. 1.1.2 Наказу Мінтрансзв»язку України № 503 від 25.05.06 р. «Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування», що зареєстровано у МЮ України 21.09.06 р. за № 1 065/12 939; є свідченням укладення договору перевезення з перевізником. Повідомлено, що за результатами розгляду цієї претензії перевізником відмовлено у компенсації моральної шкоди і вартості придбаного у іншого перевізника квитка. Претензію визнано безпідставною.

Суд враховує, що позивач не звертався з претензією до відповідача перевізника.

Як слідує з копії відповіді відповідача перевізника відповідачеві ОСОБА_3 «І - Тревелс» після отримання претензії позивача (а. с. 11), відповідач - перевізник зайняв наступну позицію він завчасно (однак, після продажу квитків позивачеві) розмістив на тому ж інтернет сайті, з якого було здійснено продав квитків позивачеві, про відміну маршруту 25.12.17 р.. Він також вважає, що саме товариство мало повідомити пасажирів про таку відміну рейсу (№ телефону та Емеil маються на квитку) і повернути гроші за невикористаний квиток як позивачеві, так і ОСОБА_4 кожному по 472 грн 50 коп.. Жодного ж відношення до іншого перевізника за маршрутом «Варшава Рівне» він - не має.

За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами послуг та надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Позивач, закладаючи свої позовні вимоги до відповідачів, покликався на вказаний вище Закон.

Однак, суд враховує, що, як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 12.04.96 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", що Закон ";type=1&ass;view=text">Про захист прав споживачів" регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до положень названої постанови Пленуму, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать зокрема ті, що виникають із договорів перевезення громадян та їх вантажу тощо. Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Отже, звісно, навіть придбаваючи квитки у посередника, споживач не позбавлений права звернення із претензіями до надавача відповідної послуги. При цьому, як зазначено у названій постанові, шкода, завдана споживачеві будь - якими діями третіх осіб, підлягає відшкодуванню на загальних підставах, а не на підставі Закону "Про захист прав споживачів".

Учасник правовідносин, який укладає договори про перевезення шляхом продажу квитків (агент), є третьою особою у відносинах зі споживачем. Саме тому вимоги Закону "Про захист прав споживачів" на нього не можуть бути поширені.

З огляду на наведене вище підстав для стягнення з відповідача товариства - позадоговірної шкоди (ст. 1 190, 1 166 ЦК України) також немає з огляду на те, що винуватості відповідача товариства у ненаданні перевізником послуги та невжиття заходів до вчасного інформування позивача про відміну рейсу, немає.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем товариством не виникли договірні правовідносини, правовідносини по правах споживача; правовідносини між відповідачами є правовідносинами за агентським договором.

Тому у позові до відповідача товариства слід відмовити у повному обсязі.

Та обставина, що саме позивачем було придбано 2 квитки на відмінений згодом рейс загальною вартістю 945 грн за єдиним замовленням № 2234845 від 02.11.17 р., стверджується копіями цих квитків (а. с. 21) та сторонами не оспорюється.

У зв»язку з відміною рейсу відповідачем товариством 27.12.17 р. було повернуто повну вартість придбаних 02.11.17 р. квитків саме позивачеві, що стверджується Інформацією щодо внесення змін про рейс (а. с. 18).

Відповідно до копії квитків №№ 1133, 1131 (а. с. 20), такі, дійсно, придбані на ім»я позивача та ОСОБА_4 25.12.17 р. за 702 грн кожен - на рейс «Варшава Рівне» о 15 год. 25.12.17 р..

Оскільки придбання квитків 02.11.17 р. на ім»я позивача та іншої особи ОСОБА_4 було здійснено позивачем за єдиним замовленням і повернення їх вартості також мало місце безготівково з врахуванням цього замовлення, суд враховує, що сума 945 грн була витрачена саме позивач, та сума повного повернення за ці два квитки була отримана саме позивачем.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, 25.12.17 р. з ним на автостанцію 25.12.17 р. прибула і ОСОБА_4 (а. с. 2).

Не викликає сумніву та обставина, що у зв»язку з відміною рейсу «Варшава Кременець» 25.12.17 р. було придбано нові 2 квитки на рейс «Варшава Рівне». Ці 2 квитки - № 1133 та № 1134 придбавались за готівку і у присутності на автостанції позивача та ОСОБА_4 (а. с. 20).

Суд враховує, що позивачем не надано суду доказів того, що придбаваючи квиток на рейс «Варшава - Рівне», він мав обов»язок придбавання саме 2 х квитків за власний рахунок, а саме: ще і для ОСОБА_4, як то у зв»язку із спільністю бюджета, неповноліттям, опікунством чи опікою тощо.

Тому суд приймає до уваги, що позивач на рейс «Варшава Рівне» для своїх власних потреб мав потребу придбати та придбав лише один квиток - № 1134 від 25.12.17 р. на своє ім»я, що і відображено і у копії такого квитка (іменного) (а. с. 20).

Таким чином, позивач, дійсно, у зв»язку з відміною відповідачем перевізником як стороною договору перевезення пасажирів - рейсу «Варшава Тернопіль» саме у зв»язку з такими неправомірними діями перевізника був вимушений понести зайву і не очікувану для нього майнову витрату. Придбавши для себе квиток на рейс «Варшава - Рівне» більшої вартості 720 грн, тобто, порівняно з першими його витратами на рейс «Варшава Тернопіль» до м. Кременця, що не проїжджав безпосередньо через це місто, де позивач працює та у яке розраховував прибути без пересадок, поніс на 225 грн більше грошових витрат (945 грн 720 грн = 225 грн).

Саме цю суму, на думку суду, слід стягнути з відповідача перевізника на користь позивача як майнову шкоду, завдану невиконанням зобов»язання - ненаданням послуги перевезення пасажирів.

Доказів того, що договір перевезення пасажирів не було укладено між ним як перевізником, та позивачем як пасажиром; що рейс було відмінено не з його вини чи з інших поважних причин, що не залежали від його волі, чи у зв»язку із форс - мажором, а також що він вживав заходів саме до інформування позивача про відміну рейсу, відповідач - перевізник суду не надав.

Згідно ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Суд вважає, що ненаданням послуги за договором перевезення і невжиттям заходів до вчасного інформування позивача про відміну рейсу, перевізником було спричинено позивачеві моральну шкоду, що полягала у тому, що позивач, перебуваючи за кордоном, змушений був відшуковувати додаткові засоби та вживати додаткових зусиль до укладення іншого договору перевезення; в Україну позивач прибув не прямим рейсом у м. Кременець Тернопільської області, де працює, а з пересадкою, з втратою часу та безсумнівно, зазнав у зв»язку з цим моральної шкоди. Так, позивач будучи убезпеченим своїми діями по попередньому замовленню квитків на 25.12.17 р., лише у момент запланованого відбуття рейсу «Варшава Тернопіль», отримав інформацію про відміну рейсу і був змушений докладати додаткових зусиль для організації доїзду за призначенням: придбавати дорожчий квиток на рейс іншого перевізника і за менш зручним та вигідним для нього маршрутом, що, безсумнівно, негативно позначилось на психологічному та фізичному стані та призвело до моральних переживань; відміна саме міжнародного рейсу, на думку суду, створює для особи пасажира додаткові незручності та хвилювання, пов»язані з виїздом особи із - за кордону, де можливості вибору альтернативи рейсу для доїзду є обмеженішими. З огляду на наявність агентського договору між відповідачами, суд вважає, що відповідач - перевізник знав про те, що можливим є попередній продаж квитків на його рейс, безготівковицй продаж квитків, коли дані про номери телоефонів чи Емейл пасажирів при придбанні квитка через мережу Інтернет, містяться у його агента, однак, не вжив будь - яких заходів до попереднього інформування позивача про відміну рейсу і не доручив цього зробити сворєжму агентові. Наведене вище ще більше, ніж відміна рейса, ускладнило положення позивача як пасажитра та спожмвача його послуг.

Суд прийшов до висновку, що дії відповідача перевізника по ненаданню позивачеві послуги перевезення пасажирів та невжиттю заходів по вчасному інформуванню позивача про відміну рейсу 25.12.17 р. є доведеними в суді, є незаконними, порушили права позивача як споживача послуг, ними було завдано позивачеві як майнової, так і моральної шкоди.

А тому суму морального відшкодування суд, керуючись установленими законом принципами розумності, виваженості та справедливості, оцінює у 500 грн.

Цю суму, на думку суду, слід стягнути з відповідача перевізника на користь позивача як моральну шкоду, завдану ненаданням послуги перевезення пасажирів.

При цьому, суд враховує, що кошти, витрачені позивачем за квитки на відмінений рейс, в порядку повернення відповідно до доручення відповідача перевізника - було перераховано відповідачем товариством позивачеві у повному обсязі 27.12.17 р., що стверджено матеріалами справи. Відповідач перевізник ще 25.11.17 р. надав своєму агентові доручення про таке безспірне повернення коштів за вже продажі квитки. Ця обставина дещо пом»якшує моральну відповідальність перевізника.

В решті позову до відповідача перевізника слід відмовити.

Суму судових витрат позивача, що складаються з витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, слід у повному обсязі стягнути з відповідача перевізника на користь позивача як належно доведені та об»єктивно понесені позивачем (а. с. 7, 26, 27, 36, 60 64), що відповідає положенням ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Із відповідача перевізника слід стягнути на доход держави судові витрати у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 262, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 610, 611, 626 628, 910, 911, 1 190, 1 166 ЦК України, ст. ст. 30, 41, ч. 2 ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. ст. 295, 297 ГК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позов до відповідача - фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з відповідача - фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 225 (двісті двадцять п»ять) грн майнової та 500 (п»ятсот) грн моральної шкоди.

В решті вимог до відповідача - фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 - відмовити.

В позові до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «І - Тревелс» - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з відповідача - ФОП ОСОБА_1 на доход держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Стягнути з відповідача - ФОП ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 2 750 (дві тисячі сімсот п"ятдесят ) грн судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_2, 01.07.73 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії СК № 909927, прож. за адресою: 47013, с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, вул. Військова, 2/7, місце реєстрації місця проживання: 08703, м. Обухів Київської області, вул. Каштанова, 15/173.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, 10.11.56 р. н., і. н. НОМЕР_2, прож. за адресою: 47002, м. Кременець Тернопільської області, вул. Дубенська, 182.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю ««І - Тревелс»», юридична адреса: 03056, м. Київ, вул. Польова, 21, . Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю ««І - Тревелс»», юридична адреса: 03056, м. Київ, вул. Польова, 21, .

Представник відповідача ОСОБА_5, адреса: 03056, м. Київ, вул. Польова, 21.

Відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_1, 04.04.67 р. н., паспорт серії АС № 183554, адреса проживання: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Чумацька, 59.

Головуючий:ОСОБА_6

Повне судове рішення складено 21.01.19 р..