Справа № 161/3693/19
Провадження № 2/161/1623/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у вигляді реальних збитків, завданих затопленням квартири та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у вигляді реальних збитків, завданих затопленням квартири та моральної шкоди.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з вини мешканки квартири АДРЕСА_3 , затоплено квартиру за АДРЕСА_4 , власником якої він являється.

Вказує, що 04.12.2018 року комісією ЖКП № 2 м. Луцька в складі майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , інженера з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6. , майстра поточно ремонту ОСОБА_8 складено акт про факт затоплення квартири АДРЕСА_4 власником квартири АДРЕСА_3 , а саме: у ванній кімнаті, санвузлі та кухні.

Згідно висновку № 29 судової будівельно-технічної експертизи,складеного 12.11.2018 року судовим експертом Охремчуком О.О., вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень цієї квартири, внаслідок затоплення з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 становить 4529,71 грн.

Крім того, вказує, що внаслідок неодноразового затоплення відповідачем квартири, йому завдано моральну шкоду.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі - 4529,71 грн. за завдану майнову шкоду, суму в розмірі - 20000,00 грн. за завдану моральну шкоду та понесені судові витрати по справів розмірі - 7338,80 грн., з яких: 15336.80 грн. - судовий збір, 2700,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 3102,00 грн. - за проведення експертизи.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1994 року, виданого на підставі розпорядження Комітету по майну комунальної власності Луцької міської ради народних депутатів від 24.11.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2017 року позивач являється власником квартири АДРЕСА_4 (а.с. 7-9)

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 1575 від 25.07.2003 року (а.с. 10).

Відповідно до п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

В судовому засіданні встановлено, що з вини мешканки квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 затоплено квартиру за АДРЕСА_4 , власником якої являється позивач ОСОБА_3

04.12.2018 року комісією житлово - комунального підприємства № 2 в складі майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , інженера з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6. , майстра поточно ремонту ОСОБА_8 складено акт про факт затоплення квартири АДРЕСА_4 мешканцями квартири АДРЕСА_3 , а саме: у ванній кімнаті, санвузлі та кухні (а.с. 28).

Згідно висновку № 29 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 12.11.2018 року судовим експертом Охремчуком О.О., вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень цієї квартири, внаслідок затоплення з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 становить 4529,71 грн. (а.с. 29).

Із змісту ст. 1192 ЦК України вбачається, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Представник відповідача в судовому засіданні не спростував вищезазначений висновок щодо розміру заподіяних збитків позивачу внаслідок затоплення квартири, а тому в суду сумнівів щодо їх достовірності не виникає.

Отже, враховуючи відповідну реальну вартість на момент розгляду справи виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених частин квартири, а також ту обставину, що шкода заподіяна позивачу сталась з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підставними.

Тому, суд приходить до висновку що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_3 суму в розмірі - 4529,71 грн. за завдану майнову шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Із роз`яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання про стягання моральної шкоди, суд прийшов до висновку, про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, однак в розмірі, що є значно меншим від заявлених вимог, тобто в розмірі - 1000,00 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, врахував характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість таких страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього.

Відповідно до статті статі 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судовий збір, який підлягав оплаті при подачі позову становив 768,40 грн.

Оскільки позовні вимги задоволено на 22 % з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 169,05 грн.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями частини 8 статті 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підстав поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 3102,00 грн., тому з ОСОБА_4 в користь позивача слід стягнути дані витрати.

Крім того, оскільки позивачем подані належні докази щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних ним робіт та їх вартості, суд приходить до висновку про задоволення даної заяви та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач при розгляді цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 82, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 4529 (чотири тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 71 копійка, моральну шкоду в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, документально підтверджені витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи Товариством «Експерт Інвест» в розмірі 3102 (три тисячі сто дві) гривні, витрати на правничу допомогу в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 169 (сто шістдесят дев`ять) гривень 05 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк