Справа № 588/252/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю позивача ОСОБА_1 , законного представника позивача ОСОБА_2 , представника позивача Сумцова Є.С., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого законним представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Законний представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із указаним позовом, який мотивувала тим, що ОСОБА_3 05.07.2018 близько 16 год. 40 хв. у м.Тростянець по вул.Л.Татаренка (навпроти будинку №3), керуючи автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру повороту не переконався у безпечності маневру, не надав переваги у русі і допустив зіткнення зі зустрічним скутером Honda Dio б/н, яким керував ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху.

У результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб мопед Honda Dio - механічні пошкодження.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

У зв`язку із отриманими травмами внаслідок ДТП у період з 05.07.2018 по 16.07.2018 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі «Тростянецька ЦРЛ», де йому було встановлено діагноз: множинні забійні рвані рани у ділянці лівого колінного суглобу та лівої гомілки; забійні садна обличчя.

У період з 16.07.2018 по 27.07.2018 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Сумській обласній дитячій клінічній лікарні, де йому було поставлено діагноз, зокрема, «міжм`язова гематома лівого стегна», проведено курс лікування та здійснено огляд травматологом.

Витрати на проходження курсу лікування та придбання необхідних медичних препаратів склали 1253,13 грн., а витрати, пов`язані з прибуттям постраждалого ОСОБА_1 до місця лікування склали 791,61 грн.

На час придбання 09.08.2017 скутер Honda Dio б/н, який був пошкоджений внаслідок ДТП, коштував 12638,00 грн.

За висновок експерта вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП скутеру із урахуванням фактичного зносу склало суму у розмірі 9228,72 грн. Послуги з визначення матеріальної шкоди, завданої скутеру Honda Dio становлять 800,00 грн.

25.10.2018 на адресу відповідача було надіслано повідомлення про проведення зазначеного вище огляду транспортного засобу, поштові витрати за яким склали 31,60 грн.

Крім того, внаслідок ДТП при падінні зі скутера було пошкоджено належний позивачу смартфон Lenovo C2, 07.07.2018 здійснено заміну LCD вартістю 900,00 грн.

Загальну суму матеріальної шкоди, яка виразилася у витратах на лікування та вартості пошкодження транспортного засобу, позивач оцінює 13005,06 грн.

Крім завдання матеріальної шкоди, позивачу також завдану і моральну шкоду, яка виразилась у фізичних і моральних стражданнях, пов`язаних із фізичним болем та стражданнями, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку із ушкодженням власного здоров`я внаслідок ДТП, із вини відповідача. Позивач також зазнав душевних страждань не тільки у зв`язку з понесеними травмами та фізичним болем, а й у зв`язку із пошкодженням його майна - скутера та смартфона.

У момент ДТП позивачем було перенесено значний фізичний біль та емоційний стрес. Позивач був вимушений проходити курс стаціонарного лікування спочатку в КЗ «Тростянецька ЦРЛ», а потім у Сумській обласній клінічній лікарні. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно, був обмежений у русі.

По теперішній час відчуваються фізичні болі у лівому колінному суглобі, що є наслідком травм, які були отримані 05.07.2018.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює у сумі 10000,00 грн.

Усі спроби вирішити питання відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди у позасудовому порядку виявилися марними та безрезультатними, відповідач ввечері 05.07.2018 хоча і повідомив, що буде відшкодовувати фактичні витрати, пов`язані із лікуванням та пошкодженням транспортного засобу, на контакт не йшов та по даний час жодним чином завданих збитків не відшкодував. 23 січня 2019 року відповідачу було направлено листа про надання інформації щодо інформування ним страхової компанії про настання страхового випадку 05.07.2018.

За указаних обставин, захищаючи свої права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 13005,06 грн. та суму завданої моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідачем був поданий відзив на позов, у якому відповідач указав, що заявлені позовні вимоги він не визнає, вони не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що 29 вересня 2018 року ст.слідчим СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області Алексенко В.І була винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 05.07.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.286 КК України. Підставою для закриття провадження у справі стало те, що в учасників ДТП були відсутні тілесні ушкодження середньої тяжкості, а отже, відсутній склад кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.286 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР України, керував скутером взагалі не маючи водійського посвідчення, чим порушив пункт 2.1.а ПДР України «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і за що статтею 26 КУпАП передбачена відповідальність. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 керував скутером без шолома, чим порушив п.2.3.г. ПДР України» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів і за що ч.4 ст.121 КУпПА передбачена відповідальність. Досудовим слідством не було встановлено факту, що при падінні зі скутера було пошкоджено телефону Lenovo C2, що належить ОСОБА_1 . Тому вимоги про стягнення з матеріальної шкоди понесеної на ремонту телефону безпідставні та необґрунтовані.

Що стосується лікування позивача після ДТП, то ОСОБА_5 має хронічні захворювання і це зазначено у виписці із медичної картки стаціонарного хворого Сумської обласної дитячої клінічної лікарні від 27.07.2018, доданої позивачем до позовної заяви. Його лікування у стаціонарі з 16.07.2018 по 27.07.2018., згідно з висновком судово - медичної експертизи №95 від 27.09.2018, проведеної у рамках досудового розслідування було плановим і з травмою не пов`язане. Тому вимоги позивача до нього про стягнення витрат по проходженню курсу лікування у Сумській обласній дитячій клінічній лікарні та придбання препаратів, витрат пов`язаних із прибуттям до місця лікування вважаю безпідставними та необґрунтованими. Квиток від 02.08.2018 не стосується періоду лікування. Квиток від 18.07.2018 місцями неможливо прочитати і у цей день позивач повинен був знаходитись на стаціонарному лікуванні. Чек N2312125 АЗС «Надія на суму 197,83 від 21 липня 2018 року (суботу) не підтверджує факту придбання пального і у цей день позивач повинен був знаходитись на стаціонарному лікуванні у м.Суми. Позивачем не зазначено, що саме підтверджує чек № НОМЕР_2 на суму 499,97 грн., виданий АЗС «Надія» за 12.07.2018.

Що стосується заявлених матеріальних збитків по скутеру, відповідач указав, що позивач належним чином не підтвердив свого права власності на скутер Honda Dio б/н. Наданий позивачем талон від 23.01.2017 не містить інформації про приватного підприємця який його видав, тому не може підтверджувати право власності на транспортний засіб, а накладна від 09.08 2017 року не є документом, що підтверджує право власності на транспортний засіб. Отже, позивач не має права вимоги на відшкодування матеріальної шкоди.

Також відповідач заперечує проти заявленого розміру матеріального збитку заподіяного власнику скутеру у сумі 9228,72 грн. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток заподіяний власнику скутера становить 5765,00 грн.

Про настання страхового випадку відповідач 05.07.2018 повідомив страхову компанію «УНІКА», із якою у нього укладений страховий договір, поліс № АМ/1403022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (діє на території України) забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 , зі строком дії з 05.09.2017. по 04.09.2018.

Дані про страхову компанію були відомі представнику позивача ОСОБА_2 та позивачу. За даним отриманими від страхової компанії із заявами про відшкодування шкоди за полісом № АМ/1403022 ніхто не звертався.

11.10.2018 його було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП зі стягненням штрафу у дохід держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також 11.10.2018 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП був притягнутий ОСОБА_1 зі стягненням штрафу у дохід держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. При цьому, ОСОБА_1 визнав, що керував скутером Honda Dio, не маючи права керувати транспортним засобом.

Відповідач вважає, що неповнолітній ОСОБА_1 також винен у дорожньо-транспортній події, що сталася 05.07.2018.

Крім того, відповідачем також були понесені витрати на ремонт автомобіля (придбання запасних частин) на суму 2520 грн. (а.с.71-74).

Відповідач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» також подала відзив на позов, у якому указала, що 08.09.2017 між ОСОБА_3 та страховою компанією було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/140302, згідно із яким забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 21093 2000, НОМЕР_3 . Позивач до страхової компанії не звертався, заяву про виплату страхового відшкодування та інші документи не подавав. Таким чином, страховик прав позивача не порушував, а позов до ПрАТ «СК «УНІКА» подано передчасно.

Щодо відшкодування витрат позивача на лікування, відповідач указав, що порядок здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, регулюється ст.24 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку із лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати. Витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Позивач зазначив, що на придбання ліків витратив 1253,13 гри., однак деякі копії чеків є нечитабельними, тому за умови, якщо зазначені чеки відповідають умовам ст.24 Закону, страховик не заперечував би проти задоволення позовної вимоги щодо відшкодування витрат на лікування у розмірі 1214,13 грн.

Щодо витрат на пальне, які позивач відносить до складу витрат на лікування, то надані позивачем документи не є доказом таких витрат у розумінні ст.24 Закону та ЦПК України, тому такі витрати страховиком не можуть бути відшкодовані.

Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу відловідач указав, що відповідно до висновку №085 автотоварознавчого дослідження по визначенню суми матеріального збитку, заподіяного власнику скутера моделі Honda Dio б/н внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту становить 28863,05 грн., а вартість аналогічного мопеда - 5765 грн., тому відповідно до чинного законодавства транспортний засіб є фізично знищеним.

Тобто, для визначення розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну власнику транспортного засобу Honda Dio необхідно визначити вартість транспортного засобу (залишків) після дорожньо-транспортної пригоди. Таких доказів позовна заява не містить, із цих підстав наразі немає можливості визначити розмір можливого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну власнику транспортного засобу.

Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження майна (мобільного телефону) відповідач указав, що матеріали справи та надані позивачем документи не містять доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригод було пошкоджено належний позивачу мобільний телефон Lenovo C2 (а.с.121-124).

У судовому засіданні позивач, законний представник позивача та представник позивача заявлений позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заявлений позов не визнав із підстав указаних у відзиві на позов, просив відмовити у його задоволенні як безпідставно заявленого.

Представник відповідача ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглядати справу у йог відсутність із урахуванням викладеної у відзиві позиції (а.с.121-124).

Суд, заслухавши позицію сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000234 за ознаками ч.1 ст.286 КК України, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів.

На підставі кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000234 за ознаками ч.1 ст.286 КК України, судом установлено, що 05.07.2018 близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі вулиці вул.Л.Татаренка (навпроти будинку №3) у м.Тростянець Сумської області, при здійсненні маневру повороту не надав перевагу в русі і допустив зіткнення зі зустрічним мопедом (скутером) Honda Dio (без реєстрації) під керуванням ОСОБА_1 . З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 та його пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , госпіталізували до Тростянецької ЦРЛ. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ до 16.07.2018, а у період з 16.07.2018 до 27.07.2018 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні у Сумській обласній дитячій клінічній лікарні. ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ до 13.07.2018.

У зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за якою по факту указаного ДТП було внесено відомості до ЄРДР, постановою ст.слідчого СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області капітаном поліції Алексенко В.І. від 29.09.2018 кримінальне провадження було закрите (а.с.77).

Разом із тим, за вказаним фактом ДТП постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП у зв`язку із порушенням вимог п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Постанова набула законної сили 20.11.2018. Штраф порушником сплачено 11.10.2018 у повному обсязі (а.с.78).

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2018 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП у зв`язку із порушенням вимог п.2.1 "а" ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Постанова набула законної сили 16.01.2019 (а.с.79-80).

Однак порушення позивачем вимог п.2.1 "а" ПДР України не перебувають у причинному зв`язку із наслідками ДТП, тому суд відхиляє доводи ОСОБА_3 щодо обоюдної їх вини у скоєнні ДТП.

У результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби ОСОБА_7 та ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження (а.с.78-80).

На момент дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі полісу №АМ/1403022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності відповідача, як страховика за шкоду, завдану майну становив 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн. Строк дії полісу з 05.09.2017 по 04.09.2018 (а.с.75).

05.07.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та належного ОСОБА_7 скутеру Honda Dio б/н, двигун НОМЕР_4 , під керуванням останнього.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються спеціальним законом-Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування».

Про дорожньо-транспортну подію ОСОБА_3 повідомив ПрАТ "СК «УНІКА» 05.07.2018.

Позивач до страхової компанії не звертався, заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи не подавав.

Як установлено судом, сторона позивача не була поінформована про страхову компанію, у якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/140302 (а.с.75-76). Доказів того, що законний представник позивача була ознайомлені із таким полісом під час досудового слідства та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення сторонами не надано.

У той же час суд вважає, що право позивача на відшкодування матеріальної шкоди має бути захищене.

Із метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортному засобу в результаті ДТП позивачем у письмовому вигляді було запропоновано відповідачу з`явитися 06.11.2018 на 15.00 год. на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП у Сумській області для проведення за участю експерта огляду транспортного засобу на предмет наявності та характеру механічних пошкоджень скутера Honda Dio (а.с.31).

За наслідками проведеного 06.11.2018 у присутності відповідача ОСОБА_3 експертом ОСОБА_8 був складений акт технічного огляду транспортного засобу - скутеру Honda Dio. При цьому, ОСОБА_3 відмовився підписувати даний акт (а.с.22).

Оглядом скутера Honda Dio було встановлено, що транспортний засіб отримав такі механічні пошкодження: 1) деформовані - зруйновані: панель передня, панель передня права, панель передня ліва, панель передня внутрішня, облицювання фари; 2) деформовані: вилка передня, руль у зборі, вісь колеса переднього, диск колеса переднього, вісь колеса заднього, глушник, стояночна підніжка; 3) на двигуні та інших частинах скутера утворилися плями від оливи.

Згідно висновку №085 автотоварознавчого дослідження по визначенню суми матеріального збитку від 28.12.2018, проведеного приватним судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_8 ., матеріальний збиток заподіяний власнику скутера моделі Honda Dio 34 внаслідок ДТП становить 5765,00 грн. (а.с.29-29).

За квитанцією експерта від 28.12.2018 послуги за визначення матеріальної шкоди скутера складають 800,00 грн. (а.с.30).

За направлення письмового повідомлення на адресу відповідача щодо дати та часу проведення огляду транспортного засобу, позивачем були понесені витрати у сумі 31,20 грн., що підтверджено квитанцією (а.с.32).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності .

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Відповідно до п.п.33.1.1., 33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до п. п. 37.1., 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином відшкодуванню підлягає матеріальний збиток, заподіяний власнику скутера моделі Honda Dio 34 у сумі 5765,00 грн. разом із понесеними позивачем витратами на сплату послуг за визначення матеріальної шкоди скутера у сумі 800,00 грн. та за направлення письмового повідомлення відповідачу у сумі 31,20 грн.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Порядок здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого, регулюється ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п.24.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 05.07.2018 до 16.07.2018 із діагнозом: множинні забійні рвані рани у ділянці лівого колінного суглобу та лівої гомілки; забійні садна обличчя, та з 16.07.2018 по 27.07.2018 у хірургічному відділенні у Сумській обласній дитячій клінічній лікарні із діагнозом «міжм`язова гематома лівого стегна», а також придбання необхідних медичних препаратів позивачем надано підтверджуючи докази, зокрема, виписки із медичної картки, фотокартки та квитанції (а.с.11-13,15-17,34,36-37).

За посиланням позивача витрати на придбання медичних препаратів склали суму у розмірі 1253,13 грн., витрати пов`язані із прибуттям до місяця лікування у сумі 791,61 грн.

Суд сприймає як належні докази подані позивачем квитанції, що підтверджують придбання медичних препаратів на суму 1128,13 грн., а також витрати пов`язані із прибуттям до лікувального закладу на суму 791,61 грн., тому ці витрати підлягають відшкодуванню.

Вимоги позивача про стягнення 9228,72 грн. матеріального збитку, завданого транспортному засобу із урахуванням зносу, суд вважає необгрунтованими, так як за висновком експерта розмір таких збитків визначений у сумі 5765,00 грн.

Також у загальну суму матеріальної шкоди, яка підлягає до стягнення, суд не включає витрати позивача на проведення дослідження у сумі 125 грн. (а.с.14), оскільки вказане дослідження пов`язане із захворюванням позивача по інвалідності і не стосується травм, отриманих позивачем під час ДТП.

Зважаючи на те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», поліс страхування на час ДТП діяв, страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст.104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1403022 від 05.09.2017 підлягає виконанню саме страховиком.

За цих обставин суд не погоджується із посиланням страхової компанії на те, що позов до страховика заявлено передчасно.

Таким чином, із урахуванням діючого на момент скоєння ДТП страхового полісу, а також суми матеріальної шкоди, яка не перевищує ліміту страхового покриття, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода на загальну суму 8516,34 грн. на користь позивача підлягає до стягнення із ПрАТ «СК «УНІКА». У іншій частині заявлена позивачем матеріальна шкода не підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд відхиляє вимогу позивача про стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений мобільний телефон у сумі 900,00 грн., так як жодного доказу, усупереч вимогам ст.81 ЦПК щодо пошкодження цієї речі під час ДТП позивачем не представлено, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення моральної шкоди суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова № 4) Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

У пункті 9 Постанови №4 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується із тим, що дійсно ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, оскільки у момент ДТП позивачем було перенесено значний фізичний біль та емоційний стрес, позивач був вимушений проходити курс стаціонарного лікування спочатку в КЗ «Тросгянецька ЦРЛ», а потім в Сумській обласній клінічній лікарні, упродовж всього періоду лікування почувався незручно, був обмежений у русі, не міг задовольнити свої елементарні потреби, змінився звичний уклад його життя, він позбавлений можливості займатися спортом, до цього часу стан його здоров`я не відновлений, так як коліно не згинається у повній мірі, він відчуває біль та дискомфорт.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

П.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стаття 1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України).

Із урахуванням зазначеного, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди відповідає критеріям оцінки моральної шкоди, відповідає вимогам розумності і справедливості, тому на користь позивача із відповідача ОСОБА_3 , як заподіювача шкоди, підлягає до стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а заявлені ним позовні вимоги у частині матеріальної шкоди задоволено частково у сумі 8516,34 грн., тобто на 65,49%, тому пропрорційно до задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» у дохід держави судовий збір у сумі 503,21 грн. (768,40 грн. х65,49%). За заявлену позивачем вимогу про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_3 у дохід держави 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей ст.ст.10-13,141,259,264,265,

354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданого законним представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" про відшкодувння матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди 8516 грн. 34 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди - 10000 грн. (десять тисяч гривень ) 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" у дохід держави 503 грн.21 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 у дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 20.11.2019.

Суддя О.С.Линник