РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Савицької М.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Олійник О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
20 квітня 2012 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.
В свою чергу, 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» були задоволені в повному обсязі. (а.с. 112-115).
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року скасовано, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. (а.с. 188-189).
16.08.2019 року до суду поданий відзив, в якому відповідач ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказуючи про пропуск позивачем строку позовної давності для пред*явлення вимог до суду.
05.09.2019 року до суду подана відповідь на відзив, в якій представник позивача просить відхилити відзив за необґрунтованістю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначаючи про те, що додатковою угодою строк кредитування був змінений до повного виконання до 14.11.2016 року, а тому строк не пропущено, оскільки зобов*язання діють до повного виконання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті позовних вимог.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позові та просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні вимог.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1.2.2 даного договору кредиту позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 15 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов договору. Відповідно до умов кредитного договору, відсоткова ставка встановлена у розмірі 10,2% річних.
Відповідно до умов п.1.1. вказаного договору банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (кредитні кошти) у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 7231,48 грн. та сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Згідно умов кредитного договору, відсоткова ставка встановлена у розмірі 13,00% річних.
20 квітня 2012 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 63-66).
20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 67-69).
Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Разом з тим, відповідач у відзиву на позов вказує, що в даних правовідносинах сплив строк позовної давності.
Судом вбачається, що з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду 14.11.2017 року, згідно поштового конверту.(а.с. 90)
Згідно наданих доказів відповідачем, що не оспорюється і позивачем 09.12.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитами, в тому числі і шляхом дострокового стягнення на підставі ст. 1050 ЦК України.
Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором та 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Як вбачається з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року (справа № 6-154 цс 15), статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У постанові по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк подачі позову до суду, а тому суд застосовує вимоги ч.4 ст. 267 ЦК України та відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за кредитними договорами.
Посилання представника позивача на строк виконання зобов*язань до 2016 року згідно додаткової угоди не спростовує висновків суду з даного питання.
Згідно зі ст.141 ЦПК України у відшкодуванні судового збору суд не вбачає підстав для задоволення, оскільки відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 598, 599, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: