Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 757/12728/15-ц

провадження № 61-6797св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року у складі суддів: Іванченка М. М., Рубан С. М., Желепи О. В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначала, що 18 серпня 2012 року між нею та ПАТ «СК «Універсальна» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого вона є. 02 листопада 2012 року по вул. Предславинській, 26-а у м. Києві, де був залишений вказаний автомобіль, вона виявила його пошкодження. У зв'язку з настанням страхового випадку вона звернулася до відповідача із заявою, згідно якої повідомила відповідача про настання страхового випадку та просила виплатити страхове відшкодування. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором страхування не виконав та не виплатив суму страхового відшкодування. Згідно рахунку-фактури № С-00067942 від 05 березня 2015 року ТОВ «Автосаміт ЛТД» вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля складає 44 090 грн 29 коп. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 44 090 грн 29 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 409 грн 02 коп., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 3 062 грн 16 коп. та інфляційні втрати в розмірі 15 976 грн 74 коп. Крім того, зазначала, що у зв'язку з порушенням зобов'язання за договором страхування їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 10 тис. грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року (у складі судді Москаленко К. О.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно платіжного доручення № 76936 від 25 березня 2015 року та платіжного доручення № 3113 від 25 березня 2015 року сума страхового відшкодування в розмірі 11 756 грн 46 коп. та пеня в розмірі 1 175 грн 60 коп. були перераховані на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД». Будь-яких заперечень чи претензій в частині того, що вказана сума коштів є недостатньою для відновлення в повному обсязі застрахованого автомобіля у ТОВ «Автосаміт ЛТД» не виникало і такі дані матеріали справи не містять. При цьому судом не приймається до уваги наданий представником позивача рахунок-фактура №С-00067942 від 05 березня 2015 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 44 090 грн 29 коп., оскільки відповідно до пункту 32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Таким чином, аналіз даної норми права дає можливість дійти висновку про те, що належним підтвердженням розміру страхового відшкодування можуть бути дані на дату заподіяння збитків. Враховуючи відсутність даних про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на дату заподіяння збитків, суд вважає за належне взяти до уваги рахунок-фактуру № СМУ00014898 від 17 червня 2013 ТОВ «Саміт Моторз Україна», який є найбільш наближений до дати заподіяння збитків - 02 листопада 2012 року - і відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 11 756 грн 46 коп. Позивач не довів, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, зокрема, не виплатив у повному обсязі позивачу суму страхового відшкодування, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 32 333 грн 831 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1 175 грн 60 коп., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 928 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 145 грн 27 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповіднодо статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Враховуючи те, що 23 листопада 2012 року ПАТ «СК «Універсальна» отримала документи на підтвердження страхового випадку, страховик зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування ОСОБА_1 16 грудня 2012 року, проте виплату страхового відшкодування у сумі 11 756 грн 46 коп. страховик здійснив лише 25 березня 2015 року. Оскільки ПАТ «СК «Універсальна» своєчасно не виплатило суму страхового відшкодування, з нього підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 32 33 грн 831 коп. (44 090 грн 29 коп. - 11 756 грн 46 коп.), 3 % річних з 16 грудня 2012 року по 09 квітня 2015 року у розмірі 928 грн, сума інфляційних втрат за період з 16 грудня 2012 року по 09 квітня 2015 року у сумі 9 145 грн 27 коп., а також пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 1 175 грн 60 коп.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «СК «Універсальна» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 32 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Таким чином, аналіз даної норми права дає можливість дійти висновку про те, що належним підтвердженням розміру страхового відшкодування можуть бути дані на дату заподіяння збитків. Враховуючи відсутність даних про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на дату заподіяння збитків, необхідно було враховувати рахунок-фактуру № СМУ00014898 від 17 червня 2013 ТОВ «Саміт Моторз Україна», який є найбільш наближений до дати заподіяння збитків - 02 листопада 2012 року - і відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 11 756 грн 46 коп. Разом з тим, апеляційний суд стягнув розмір збитків згідно рахунку-фактури від 05 березня 2015 року. Крім того, вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Укрсоцбанк», у справі відсутні докази того, що вигодонабувач передав своє право вимоги за договором страхувальнику.

У поясненні на касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» зазначає, що страхова компанія порушила терміни прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, не врахувала рівень інфляційних процесів, не врахувала ті обставини, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на 17 червня 2013 року становила 11 756 грн 46 коп., проте у зв'язку з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування ця вартість збільшилася до 44 090 грн 29 коп. Сума страхового відшкодування у розмірі 11 756 грн 46 коп. була б прийнятною у випадку, якби страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розумний термін. Банк не використав свого права на отримання страхового відшкодування та надав страховій компанії згоду на виплату страхового відшкодування в один з указаних в його листі способів.

08 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що 18 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Універсальна» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого вона є.

02 листопада 2012 року о 9 год 00 хв по вул. Предславинській, 26-а в м. Києві автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

У зв'язку з настанням страхового випадку 02 листопада 2012 року позивач звернулася до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповіді на заяву не отримала.

26 червня 2014 року ПАТ «СК «Універсальна» направило на адресу ОСОБА_1 лист №1163/09/13, яким відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з поданням страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

06 листопада 2014 року позивач звернулась до ПАТ «СК «Універсальна» з вимогою-претензією про виплату страхового відшкодування в розмірі 23 504 грн 78 коп. шляхом перерахування на поточний рахунок СТО ТОВ «Автосаміт ЛТД», яке підтримує гарантійні зобов'язання щодо марки автомобіля «Тойота».

10 лютого 2015 року головним спеціалістом першого інспекційного відділу на ринку страхування департаменту страхового регулювання та нагляду Нацкомфінпослуг ОСОБА_3 була проведена перевірка документів за зверненням ОСОБА_1, за результатами якої встановлено порушення ПАТ «СК «Універсальна» вимог законодавства про фінансові послуги, а саме: висновок, наданий аварійним комісаром ОСОБА_4 щодо невизнання події, що сталася з автомобілем «Тойота Королла», номерний знак НОМЕР_2 не страховим, можна вважати безпідставним та необґрунтованим, про що складено відповідний акт №70/13-10/13/16 від 10 лютого 2015 року.

На виконання вимог припису Нацкомфінпослуг ПАТ «СК «Універсальна» 20 березня 2015 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено страховий акт № 14232/1, згідно якого сума страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування та наданого позивачем рахунку-фактури № СМУ00014898 від 17 червня 2013 року ТОВ «СамітМоторз Україна» складає 11 756 грн 46 коп.

Згідно платіжного доручення №76936 від 25 березня 2015 року та платіжного доручення № 3113 від 25 березня 2015 року сума страхового відшкодування в розмірі 11 756 грн 46 коп. та пеня в розмірі 1 175 грн 60 коп. перераховані на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД».

Відповідно до рахунку-фактури № С-00067942 від 05 березня 2015 року, виданого ТОВ «Автосаміт ЛТД», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 44 090 грн 29 коп.

Відповідно до пункту 10.1.3 договору № 3137/256/000033 від 18 серпня 2012 року добровільного страхування транспортного засобу, розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи те, що 23 листопада 2012 року ПАТ «СК «Універсальна» отримала документи на підтвердження страхового випадку, проте виплату страхового відшкодування страховик здійснив лише 25 березня 2015 року, колегія погоджується із висновком апеляційного суду про те, що за період неналежного виконання страховиком зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування збільшилася вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

За таких обставин, з урахуванням принципу повного відшкодування шкоди, розмір страхового відшкодування має визначатися відповідно до реальної вартості пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Згідно пункту 32 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

За змістом пункту 3 Національного стандарту №1 прямі збитки - це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод; поточна вартість - вартість, приведена у відповідність із цінами на дату оцінки шляхом дисконтування або використання фактичних цін на дату оцінки.

Таким чином, страхове відшкодування має компенсувати особі втрати, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням застрахованого майна, у необхідному для відновлення порушеного права розмірі за ринковими цінами на момент такого відшкодування (поточна вартість витрат).

Обґрунтованість заявлених вимог позивач підтвердила рахунком-фактурою № С-00067942 від 05 березня 2015 року, виданим ТОВ «Автосаміт ЛТД», згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 44 090 грн 29 коп. Відповідач не спростував розмір завданих пошкодженням автомобіля збитків, а тому доводи касаційної скарги щодо незгоди із розміром страхового відшкодування є необґрунтованими.

Щодо прав вигодонабувача, необхідно зазначити, що згідно листа від 12 листопада 2012 року № 10.1-12/67 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив страховика про згоду на виплату страхового відшкодування або на користь СТО, що здійснює відновлення транспортного засобу, або шляхом видачі готівкою клієнту (а. с. 97).

У поясненні до касаційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» також зазначає про свою відмову від права отримати страхове відшкодування у рахунок погашення кредитних зобов'язань ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не впливають на законність рішення апеляційного суду у справі.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик