У Х В А Л А

Справа № 126/1622/18

Провадження № 2/126/106/2019

"05" березня 2019 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Гримальській С.В.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадщину з тих підстав, що як стверджує, 29.10.2001 року помер його батько ОСОБА_4, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 143845. Батько був одружений з матір'ю ОСОБА_5. Від сумісного проживання у них народилось двоє дітей: він та відповідач. 29 травня 1989 року Бершадським районним судом шлюб батьків було розірвано, що підтверджується рішенням Бершадського суду і свідоцтвом про розірвання шлюбу, які надаються. Цим же рішенням суду було розділено майно подружжя. ОСОБА_5 було залишено на праві особистої власності 3/5 ідеальних долі домоволодіння, розташованого в м.Бершадь по вул. Поповича, 50, за ОСОБА_4 було визнано право особистої власності на 2/5 частин в ідеальній долі цього ж домоволодіння. За життя батька було домовлено, що після його смерті він успадкую частину його майна. Після смерті батька належне йому спадкове майно - 2/5 частини домоволодіння за адресою: м. Бершадь, вул. Поповича 50, фактично прийняв він, проживає в житловому будинку за цією адресою, зробив ремонт в будинку, сплачує податки. Брат, відповідач ОСОБА_1 спадкового майна після смерті батька не приймав, проживав за іншою адресою, на спадкове майно після смерті батька не претендує. Батько ОСОБА_4 в належній йому частині будинку прожив до дня своєї смерті. Після розлучення мати оформила нову домову книгу, в яку занесені в 1999 році мати, він, а також новий чоловік матері з двома його дітьми. Стара домова книга, де були записані батьки до розлучення і двоє їх дітей, втрачена. Тобто реєстрація батька за місцем проживання була зазначена тільки в його паспорті, який після його смерті було здано і було виписано свідоцтво про його смерть. Згідно довідки Бершадської міської ради за № 350 від 20.04 2018 року, в наявній картотеці реєстраційного обліку Бершадської міської ради відсутня інформація про реєстрацію ОСОБА_4. Факт реєстрації ОСОБА_4 за адресою: м. Бершадь, Поповича 50 і його фактичного проживання на дату смерті, підтверджує він, відповідач, а також можуть підтвердити свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Коли він звернувся до державного нотаріуса, щоб оформити спадкове майно після смерті мого батька, отримав відмову в оформленні спадкового майна в зв'язку з тим що нотаріусу надано технічний паспорт на вказане спадкове нерухоме майно, виданий 04.05. 2018 року Бершадським БТІ, в якому вказане самочинно збудовану будівлю - сарай літ. «Б2», нотаріусу не надано документів, що підтверджують право власності на сарай літ. «Б-2».

Просить встановити факт реєстрації постійного проживання ОСОБА_4 на дату смерті спадкодавця, 29 жовтня 2001 року, за адресою: м. Бершадь, Вінницької області, вул. Поповича, 50 та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 який помер 29 жовтня 2001 року, визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку А за адресою м. Бершадь, вул. Поповича 50, загальною площею 113 кв.м, житловою 56.2 кв.м, яка складається з кімнати 3-10.3 кв.м; кімнати 4-14.3 кв.м; кімнати 5- 10.2 кв.м; 8 котельня-2.8 кв.м; 9 кухня -5.2 кв.м; 10 коридор-2.3 кв.м;11 санвузол-3.5 кв.м; 12 прихожа-5.3 кв.м; 13 тамбур-5.8 кв.м, разом загальною площею 60.3 кв.м, житловою-35.4 кв.м та відповідних господарчих будівель і споруд: веранди а-2, сарай Б-2, 1-2 споруди.

Позивач та його представник просять прийняти визнання позову відповідачем.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, згідно з якою він позов визнає.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує п; свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову прийняттю не підлягає, оскільки воно суперечить закону.

Відповідно до ст. 105 ч.3 ЦК України в ред. 1963 р. господарські будівлі і споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил за рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.

Задоволення судом позову про визнання за спадкоємцем права власності на самочинне будівництво зумовлює виникнення цього права у позивача, а не констатує його перехід у порядку спадкування, тому є неналежним способом захисту прав спадкоємців, якщо право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності не належало спадкодавцеві.

Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Тому визнання відповідачем позову суперечить закону і прийнятим бути не може.

На підставі ст.ст.5, 657 ЦК в ред. 16.01.2003 року, керуючись ст.ст. 206 ч.4, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В прийнятті визнання позову відповідачем за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадщину відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол