05.12.2019 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/7593/19
Провадження № 2/644/2242/19
У Х В А Л А

іменем України

про повернення позовної заяви

05 грудня 2019 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить визнати незаконним його звільнення з посади охоронця-пожежника ДП «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», поновити на посаді охоронця-пожежника ДП «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Просить покласти на виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», як на посадову особу, винну у незаконному звільненні обов`язок покрити шкоду заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме…

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата -це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем ОСОБА_1 позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, позивачу необхідно було сплатити судовий збір, передбачений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору або докази про звільнення від сплати судового збору.

Вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі 10000 грн., а тому за вказану вимогу сплаті підлягає судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб ( способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення вимог вказаної статті, позивачем не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

В порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була направлена 24.09.2019 року копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить рекомендований лист, який був направлений за адресою, вказаною у позовній заяві, та повернутий суду з відміткою «відсутність адресата».

24.10.2019 року на адресу позивача повторно була направлена копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить рекомендований лист , який був направлений за адресою, вказаною у позовній заяві, та повернутий суду з відміткою «відсутність адресата».

Таким чином, протягом встановленого строку для усунення недоліків, станом на 05.12.2019 року зазначені недоліки позову не усунуті.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач ОСОБА_1 достовірно знав, що справа знаходиться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, однак станом справи не цікавився, а тому, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260-261, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди- визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: О.В. Глібко