ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/572/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії ДВС, -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 16 січня 2019 року було проведено опис та арешт майна боржника, про що головним державним виконавцем Рибак Л.В. було винесено відповідну постанову.

Вказує, що в постанові не зазначено в межах якого виконавчого провадження вона винесена, що суперечить вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5.

Крім того, всупереч ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не отримав документального підтвердження про право власності на арештоване майно, яке зареєстроване за ним, як за боржником, у визначеному законом порядку, а тому вважає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням закону.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про опис та арешт майна боржника винесену 16 січня 2019 року головним державним виконавцем Уманського РВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області Рибак Л.В.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії державного виконавця Рибак Л.В. були вчинені в рамках виконавчого провадження, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, без будь-яких порушень законних прав та свобод учасників виконавчого провадження та спрямовані на виконання рішення суду. Постанова про опис та арешт майна боржника від 16.01.2019 року не може бути скасована з формальних підстав через невідповідність її форми.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції постановленою з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тими ж доводами, що і подана ОСОБА_2 скарга.

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Уманського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Рибак Л.В. вказувала на те, що її дії, як державного виконавця, були вчинені в рамках виконавчого провадження, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законними та нормативно-правовими актами, без будь-яких порушень законних прав та свобод учасників виконавчого провадження та спрямовані на виконання рішення суду. Постанова про опис та арешт майна боржника від 16.01.2019 року не може бути скасована з формальних підстав через невідповідність її форми.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як видно із матеріалів справи постановою про опис та арешт майна боржника від 16.01.2019 року головним державним виконавцем Уманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області Рибак Л.В. описано та накладено арешт на майно, а саме зазначено наступне: відповідно до постанови №22-ц/793/3/18 від 06.11.2018 року Апеляційного суду Черкаської області про виділ в натурі частки із спільного майна, а саме виділено ОСОБА_1 кімнату №1-7 площею 9,0 кв. м, кухню №1-3 площею 19,5 кв. м, комори №І площею 23,0 кв. м та №ІІ площею 20,2 кв. м., погріб літ. «а2», сарай, гараж літ. «Б», що знаходиться по АДРЕСА_1 . Залишено у спільному користуванні кухню №1-6 площею 7,1 кв. м., санвузол №1-4 площею 2,9 кв. м, коридори №1-5 площею 1,8 кв. м, №1-8 площею 6,9 кв. м, №1-1 площею 5,8 кв. м, топкову №1-2 площею 2,2 кв. м, вимощення літ. «І», огорожу №1, хвіртку №2, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Частина земельну ділянку площею 0,0699 га (0,0399+0,0300), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_1 посилався на те, що постанова державного виконавця не містить номеру виконавчого провадження, тому він як боржник був обмежений на повноцінний захист своїх прав та інтересів наданих йому Конституцією України, оскільки не знав в межах якого виконавчого провадження здійснюється накладення арешту та опис майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, а саме виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа; за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Як видно із спірної постанови державного виконавця від 16.01.2019 року, вона складена на бланку та в ній дійсно відсутній номер виконавчого провадження, проте містяться інші відомості необхідні для даного виду документу, які дають змогу ідентифікувати за яким виконавчим документом здійснюються виконавчі дії та по якому виконавчому провадженню.

Разом з тим, у поданій скарзі ОСОБА_1 вказував на те, що всупереч приписів частин 3 та 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не отримав документального підтвердження про право власності на арештоване майно, яке зареєстроване за ним, як за боржником, в визначеному законом порядку.

Частинами 3 та 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Як видно із спірної постанови державного виконавця опис та арешт майна був здійснений згідно постанови Апеляційного суду Черкаської області від 06 листопада 2018 року (справа №705/113/15-ц), яка набрала законної сили та у відповідності до якої за ОСОБА_1 було визнано право власності на майно зазначене в постанові від 16.01.2019 року.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1 статті 328 ЦК України).

Проте, колегія суддів, звертає увагу на те, що вказана постанова апеляційної інстанції від 06 листопада 2018 року на час розгляду даної скарги в суді апеляційної інстанції скасована постановою Верховного Суду від 06 листопада 2018 року (справа №705/113/15-ц). У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Уманський районний відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна, будинку з прибудовами та земельної ділянки боржника для звернення стягнення на неї для продажу її на публічних торгах відмовлено.

З огляду на зазначене, державний виконавець дійшов передчасного висновку про належність вищезазначеного майна боржнику для можливості здійснення його опису та арешту.

Посилання ОСОБА_1 на частину 2 ст. 331 ЦК України, колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що нею регулюються засади набуття права власності на новостворене майна та об`єкти незавершеного будівництва.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Так як доводи апеляційної скарги знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду та задоволення вимог скаржника.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії ДВС задовольнити.

Скасувати постанову від 16 січня 2019 року головного державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Рибак Л.В. про опис та арешт майна боржника.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2019 року.

Судді: