Справа № 171/1716/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Десятникової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

27.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Його донька - ОСОБА_3 уклала шлюб з відповідачем 16 липня 2011 року, після чого подружжя стало проживати у будинку. 02.11.2012 року було зареєструвано ОСОБА_2 у будинку. З 2013 року відповідач виїхав з будинку, забрав всі свої речі, з цього часу фактично не проживає і не користується житловим будинком за місцем реєстрації. В будинку на даний час зареєстровані: позивач як власник, його дружина - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5 та зять - ОСОБА_2. Однак відповідач фактично не користується вказаним житловим приміщенням за власним бажанням понад встановлений законом строк, оскільки мешкає в іншому приміщенні, при цьому з місця реєстрації відповідач не знявся. ОСОБА_2 витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, його реєстрація в даному житловому будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю за власним розсудом. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2, зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає більше п'яти років, тому позивач вважає, що його необхідно визнати особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки його реєстрація перешкоджає праву у здійсненні володіння, користуванні та розпоряджанням майном на власний розсуд, тому на підставі вище вказаного просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування від 15.11.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Штефан В.В. та зареєстрований в Нікопольскому бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 2694 (а.с. 6-7), та відповідною домовою книгою (а.с. 8-11).

В будинку АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 21.08.2018 року № 1536 (а.с. 12).

З 2013 року відповідач ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не проживає, однак зареєстрований, вказані обставини підтверджуються актом депутатського обстеження від 01.08.2018 року (а.с. 13).

Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний таким, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Суддя:Н. В. Хоруженко