Справа № 567/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.19 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 04.09.2010 перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого подружжя має малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Зазначив, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, оскільки в них різні характери та погляди на життя.

Вважає, що перспектив для збереження шлюбу не має, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Вказує, що між ним та відповідачкою шлюбні стосунки припинені, він остаточно вирішив про необхідність розірвання шлюбу та примирення між ними неможливе.

Враховуючи наведені обставини, просить розірвати шлюб.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що 04.09.2010 уклав шлюб з відповідачем та в шлюбі в них народилось двоє малолітніх дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилається на те, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося. Зазначив, що вони з відповідачкою не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, оскільки в них різні характери та погляди на життя.

Зазначає, що вони з відповідачем спільно не проживають з грудня 2018 та спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Позивач вказує, що на даний час він фактично утворив нову сім'ю та перспектив для збереження шлюбу з відповідачкою не має.

Враховуючи наведені обставини, у зв'язку з тим, що подальше спільне подружнє життя та збереження сім'ї стали неможливими, просить розірвати шлюб. Судові витрати залишити за ним.

Відповідачка в підготовчому засіданні позов визнала. Підтвердила обставини, викладені позивачем в частині перебування сторін в шлюбі з 04.09.2010 та наявності спільних дітей, а також підтвердила факт роздільного проживання сторін з грудня 2018 та припинення подружніх відносин. Заперечила проти надання строку на примирення, вказуючи на те, що сторони тривалий час проживають роздільно та позивач на даний час фактично утворив нову сім'ю.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв"язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4 встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 04 вересня 2010 року та мають малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено, сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин.

Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними.

Суд надавав сторонам у справі строк на примирення, однак такого не настало. На даний час подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить.

Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги. На даний час шлюб фактично припинено, протягом часу роздільного проживання сторони мали можливість прийняти виважене рішення щодо необхідності збереження шлюбу.

Таким чином шлюб існує формально, подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати.

На підставі ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

розірвати шлюб між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрований 04 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №185.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 18.03.2019.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.