Номер провадження: 22-ц/813/8530/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Одеського національного медичного університету адвоката Дівіної Алли Альбертівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом Одеського Національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2019 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 17.10.2019 року представник Одеського національного медичного університету адвокат Дівіна А.А. подала до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що 23.05.2019 року на адресу апелянта надійшов повний текст оскаржуваного рішення суду, проте у зв`язку з непогодженням МОЗ України кошторису Одеського національного медичного університету, у апелянта була відсутня можливість здійснити оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Однак, зазначенні апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду з підстав, наведених в апеляційній скарзі, визнанні судом апеляційної інстанції як неповажні, а тому ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання цієї ухвали для вказання інших поважних причин пропуску строку.

15.11.2019 року до Одеського апеляційного суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року, оскільки такий строк був пропущений апелянтом зважаючи на тривале непогодження кошторису Одеського національного медичного університету, масові заворушення, які мають місце з січня 2019 року по теперішній час, тривалу відсутність можливості працівників університету здійснювати допуск до робочих місць, що знаходяться у приміщенні ректорату університету у зв`язку з тимчасовим переміщенням робочих місць працівників. Апелянт вказує, що дані причини є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення, та пов`язанні дійсними істотними перешкодами чи труднощами у здійсненні оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з ч. ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено Приморським районним судом м. Одеси 25 квітня 2019 року, повний текст рішення виготовлений судом 06.05.2019 року, копію даного рішення судом першої інстанції направлено на поштову адресу апелянта 15.05.2019 року (а.с. 59-64).

З апеляційною скаргою представник Одеського національного медичного університету адвокат Дівіна А.А. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року звернулась до суду лише 17.10.2019 року.

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі апелянт вказав, що копія повного тексту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року надійшла на адресу апелянта 23.05.2019 року.

Таким чином, апеляційна скарга на рішення суду від 25.04.2019 року була подана з пропуском більш ніж п`яти місяців після складання повного тексту оскаржуваного рішення суду та більш ніж чотирьох місяців з дня отримання копії оскаржуваного рішення апелянтом.

Вказана апелянтом причина пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду як тривале непогодження кошторису Одеського національного медичного університету, не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна підстава пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, у зв`язку з тим, що відповідно ст. 136 ч. 1 ЦПК України апелянт при поданні апеляційної скарги в строк, що передбачений законом, не був позбавлений права просити суд відстрочити сплату судового збору або звільнити від сплати судового збору за подання такої скарги.

Окрім того, апелянт, ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з даної причини, не надав до суду жодних доказів того, що на рахунках Одеського національного медичного університету у відповідний період дійсно були відсутні кошти для оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду як масові заворушення, які мають місце з січня 2019 року по теперішній час, тривала відсутність можливості працівників університету здійснювати допуск до робочих місць, що знаходяться у приміщенні ректорату університету у зв`язку з тимчасовим переміщенням робочих місць працівників, апеляційний суд наголошує, що апелянтом на підтвердження даних обставин до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не додано копій відповідних актів, складених про відсутність допуску працівників університету до їхніх робочих місць, копії документів про табелювання робочого часу працівників Одеського національного медичного університету, компетентних вирішувати питання належного звернення до суду з заявами, клопотаннями, позовами, апеляційними скаргами тощо, а також іншими належними та допустимими доказами, які б підтверджували обставини неможливості своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на судове рішення від 25.04.2019 року після його фактичного отримання апелянтом 23.05.2019 року.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Оскільки, наведені у заяві про поновлення строків обставини за відсутності доказів на підтвердження їх наявності не надають підстав вважати пропуск строку на апеляційне оскарження таким, що відбувся з поважних причин і, як слідство, не надають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Одеського національного медичного університету адвоката Дівіної Алли Альбертівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року про відкриття провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 354, ч.4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Одеського національного медичного університету адвоката Дівіної Алли Альбертівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом Одеського Національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе