Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 532/791/16-ц

провадження № 61-31567св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Банк «Траст»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Триголова В. М., Дорош А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» (далі -

ПАТ Банк «Траст») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 березня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № RO31.0023871, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 55 175,00 грн зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 6,49 % річних та

1,37 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

ОСОБА_1 належним чином умови вказаного кредитного договору

не виконувала. Останній платіж відповідач здійснила у лютому 2014 року

у сумі 2,29 грн, а тому станом на 21 березня 2016 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість на загальну суму 113 958,21 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 48 890,91 грн, заборгованості за відсоткам за користування кредитом - 53 86,32 грн, заборгованості з комісії

за обслуговування кредиту - 19 924,21 грн, пені - 39 756,77 грн.

Ураховуючи викладене, ПАТ Банк «Траст» просив суд стягнути із

ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором

від 12 березня 2013 року № RO31.0023871 у розмірі 113 958,21 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 червня

2017 року у складі судді Омельченко І. І. позов ПАТ Банк «Траст» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2013 року

№ R031.0023871 у сумі 113 958,21 грн, із яких: 48 890,91 грн - сума заборгованості за кредитом; 5 386,32 грн - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 19 924,21 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 39 756,77 грн - пеня. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань за спірним кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї станом на 21 березня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 113 958,21 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом, заборгованості за відсоткам за користування кредитом, заборгованості з комісії за обслуговування кредиту та пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором

від 12 березня 2013 року № R031.0023871 у сумі 64 025,91 грн, із яких:

36 158,2 грн - сума заборгованості за кредитом; 4 366,66 грн - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 23 501,03 грн - пеня. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги банку, не врахував того, що страхування має добровільний характер, доказів, які б вказували на виявлення відповідачем волі на проведення страхування, відсутні, також відсутні первинні документи, які б підтверджували перерахування банком коштів на рахунок страхової компанії. Тому розмір тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, які банк просить стягнути з відповідача, підлягають зменшенню. Крім того, задоволенню не підлягають вимоги банку у частині стягнення

з відповідача щомісячної комісії за супроводження кредитної заборгованості протягом всього строку дії договору та пені за неналежне виконання обов`язку з її сплати, тобто за дії банку, які є супутньою послугою та встановлення плати за яку заборонено законом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,ПАТ Банк «Траст», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 532/791/16-ц з Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

04 червня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при розгляді цієї справи не врахував того, що відповідно до частини чотирнадцятої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Отже, банкам надано право нараховувати як відсотки, так і комісію, якщо вона передбачена договором. Тому, вважає, що апеляційним судом неправомірно відмовлено у стягненні нарахованої позивачем та не виплаченої відповідачем комісії та пені, нарахованої на розмір простроченої комісії.

Банком зазначено, що у пункті 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) йдеться про те, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитору будь-які збори, відсотки комісії, але лише тоді, коли вони не були зазначені у договорі.

Крім того, вважає, що судом апеляційної інстанції не досліджено Пам`ятку клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст» (далі - Пам`ятка) від 11 березня 2013 року та додаток до неї. Пунктом 8 вказаної Пам`ятки як переваги кредитного продукту передбачено можливість добровільного страхування від нещасного випадку.

Таким чином, відповідач, ще до укладення спірного кредитного договору була поінформована про наявність витрат з оплати страховки.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками процесу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 12 березня 2013 року про надання кредиту на споживчі цілі, між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № R031.0023871, строком на 60 місяців, з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом (а.с. 11 т. 1).

У додатку № 1 до договору від 12 березня 2013 року № R031.0023871 між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 визначено порядок та строки погашення отриманого кредиту. Сторонами погоджено сукупну вартість кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, згідно з яким сума кредиту становить - 55 175,00 грн (сума платежу за розрахунковий період - 42 442,31 грн, страхування -

12 732,69 грн), відсотки за кредитом - 6,49 %, комісія за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячна) - 1,37 %, переплата - 67 767,28 грн. Комісія за страховку - 0,5 %. Грошові кошти в сумі 42 442,31 грн

ОСОБА_1 отримала 12 березня 2013 року (а.с. 16-17 т. 1).

03 грудня 2013 року ОСОБА_1 подала до ПАТ Банк «Траст» заяву про реструктуризацію кредитної заборгованості за кредитним договором

від 12 березня 2013 року № R031.0023871, згідно з якою між сторонами укладено додаток № 1 (нова редакція від 03 березня 2013 року) до кредитного договору від 12 березня 2013 року № R031.0023871, за яким ОСОБА_1 . щомісячно, починаючи з 19 квітня 2013 року до 12 березня 2018 року, зобов`язана здійснювати сплату процентів та погашення основної суми боргу на загальну суму 110 569,95 грн (а.с. 19-21 т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ Банк «Траст», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 12 березня

2013 року № R031.0023871 станом на 21 березня 2016 року становить

113 958,21 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом -

48 890,91 грн, заборгованості за відсоткам за користування кредитом -

5 386,32 грн, заборгованості з комісії за обслуговування кредиту -

19 924,21 грн, пеня - 39 756,77 грн (а.с. 23 т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга ПАТ Банк «Траст» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,

а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають

у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Апеляційним судом встановлено, що 12 березня 2013 року відповідач отримала в кредит на споживчі цілі кошти у сумі 42 442, 31 грн Згідно

з випискою за особовим рахунком у той же день ПАТ Банк «Траст» перераховано на рахунок Приватного акціонерного товариства «СК«ЮНІВЕС» страховий платіж у сумі 12 732,69 грн.

Також апеляційним судом правильно зазначено, що кредитний договір не містить будь-яких узгоджених сторонами умов, якими б регулювалися питання порядку, строки проведення добровільного страхування, його умови, розміру страхового платежу та порядку його сплати. Окремого договору страхування матеріали справи не місять також.

Ураховуючи зазначене, правильним є висновок апеляційного суду про те, що розмір тіла кредиту, який підлягає стягненню з відповідача, та відсотків за користування кредитом підлягають зменшенню.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і Законом України «Про захист прав споживачів».

За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови вдоговорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору

є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими

є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни

у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Згідно з абзацами другим, третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Апеляційний суд зазначені вимоги закону врахував та дійшов правильного висновку про те, що стягнення з відповідача на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованості за комісією та пені за неналежне виконання обов`язку з її сплати задоволенню не підлягають.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі,

були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, правомірного застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення залишає без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк