РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"18" січня 2019 р. 145/1831/18

2/145/115/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В даному будинку разом з ним проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В будинку також зареєстрована, хоча не проживає з 2016 року бувша дружина, відповідачка ОСОБА_7, шлюб з якою розірвано Вінницьким міським судом на підставі рішення від 07.02.2017 р.. Наскільки йому відомо, відповідачка, проживає разом з чоловіком, з яким перебуває у цивільному шлюбі.

Його сім'я є малозабезпеченою та має право отримувати субсидію на утримання будинку. Реєстрація місця проживання у його будинку відповідачки, суттєво впливає на розмір субсидії.

Відповідачка, незважаючи на його неодноразові прохання, починаючи ще з 2016 року, знятися з реєстрації у добровільному порядку відмовляється.

У відповідності до п.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ніякої домовленості, так само як і будь-яких договорів про умови користування належним йому будинком з відповідачкою не існує.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснив, що бувша дружина залишила його із двома дітьми і перейшла жити в с. Шершні до іншого чоловіка, зв'язків з дітьми не підтримує, за рішенням суду сплачує адіменти на дітей. З 01.09.2017 року крім нього з дітьми в даному будинку проживає його співмешканка зі своєю дитиною. З 05.09.2016 року відповідачку в його будинку ніхто не бачив, її не зупинили навіть вмовляння дітей.

Відповідачка ОСОБА_2 двічі 11.12.2018 р., 18.01.2019 року не з'явилася в судове засідання, хоч про слухання справи повідомлена своєчасно, через розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-потралу судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України № 4/19339 від 23.10.2018 року ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_8 і зареєстрована за адресою, вказаною в позовній заяві, а саме АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України № 10-2141/18 від 24.01.2018 року "Про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України" до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування даним житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1., що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.12.2007 р. (а.с. 4).

В даному будинку також зареєстрована, але не проживає ОСОБА_2, що стверджується довідкою виконкому Сутисківської сільської ради № 3093 від від 04.10.2018 року. (а.с. 6), актом від 04.10.2018 року (а.с. 7) згідно яких відповідачка ОСОБА_7 в даному будинку зареєстрована, однак з 2016 року не проживає та показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_3 дала показання про те, що вона співмешкає із позивачем з 2016 року в його бідинку в АДРЕСА_1 а зареєстрована в даному будинку з 2017 року. З ними також проживає її дочка від першого шлюбу і двоє дітей позивача. Першої дружини позивача вона не знає і за період її проживання в будинку позивача вона там не з'являлась і її речей в будинку немає.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що знає позивача з дитинства, вони разом працюють. Він часто буває вдома у позивача, знає його бувшу дружину, більше двох років він її в будинку не бачив, а з позивачем проживають двоє його дітей та співмешканка ОСОБА_3 зі своєю дитиною.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 317, 319, 391, 405, ЦК України, 71 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 25.01.2019 року.

Суддя Мазурчак А. Г.