Справа № 203/187/19
Провадження № 2-з/0203/12/2019
УХВАЛА

18 січня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей Плюс.» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Енівей Плюс.» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення зазначеного позову. Заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, а також на його грошові кошти, що зберігаються у будь-яких банківських або фінансових установах. Заяву обґрунтовано тим, що при безпосередньому зверненні позивачем до представників фірми у місті Києві йому повідомили, що ТОВ «Енівей Плюс.» ліквідовано і створено «ТОВ «Енівей Діджитал», яке розташовано за тією же адресою, однак в сусідньому офісі. Цей факт, на думку заявника, свідчить про те, що відповідач свідомо не бажає повернути кошти позивачеві, отже існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку ухвалення на користь позивача.

Ознайомившись з поданими матеріалами доходжу наступного висновку.

Приписами ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК визначено, що позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За вимогами ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Судом встановлено, що позивач просить стягнути з ТОВ «Енівей Плюс.» грошові кошти у сумі 34436,38 грн., а в заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на рухоме і нерухоме майно, а також на грошові кошти товариства, однак у заяві не зазначено на яке саме майно він просить накласти арешт та в яких установах відкрито відповідачем рахунки.

Таким чином, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи співмірність та адекватність запропонованих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд не вбачає достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача, а також на його грошові кошти.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей Плюс.» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя М.О. Католікян