Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5215/19
Р І Ш Е Н Н Я

04 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого судді Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, належним на праві власності, шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, належним на праві власності, шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням.

Позов обґрунтовують тим, що позивач на підставі договору дарування житлового будинку від 29.01.2019р. набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Разом із будинком на його користь було відчужено і земельну ділянку на якій він розташований.

За адресою вказаного будинку станом на 14.06.2019р. зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 з 22.02.2006р., а ОСОБА_3 з 11.06.2014р. Таким чином, вони були зареєстровані за вказаною адресою ще до набуття права власності особою, яка подарувала позивачу будинок ОСОБА_4 (набув право власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2018).

Позивач також вказує, що як і у попереднього власника, та і у нього немає та не було зв`язку із відповідачами та йому не відоме їх місцеперебування.

Тому, посилаючись на ст. 383, 391, 406 ЦК України, він просив суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком, належному йому на праві власності, шляхом позбавлення відповідачів права користування цим будинком.

Ухвалою суду від 23.07.2019р. провадження у даній справі відкрито та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Гончар С.М., надійшла письмова заява, в якій він просив провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Також зазначив, що позовну заяву підтримує та просить її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 29 січня 2019р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №141 (а.с. 6). Зазначене також вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2019, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 (а.с. 7).

Крім того, на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 січня 2019р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. зареєстрованим в реєстрі за №142, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,0612га, кадастровий номер якої :02:053:0037, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9). Зазначене також вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2019, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 (а.с. 10).

Згідно відомостей наданих Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради за №12525-01-10 від 14.06.2019 наданих на запит адвоката Гончар С.М., за адресою: АДРЕСА_1 станом на 14.06.2019р. зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.02.2006р. по теперішній час та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.06.2014р. по теперішній час (а.с. 11). Зазначене також підтверджується відомостями наданими відділом реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 12.07.2019р. на запит суду (а.с.16, 17).

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї , а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до ст.156 ЖК члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Таким чином відповідачі набули право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як члени сім`ї колишнього власника житлового будинку.

Таким чином, відповідачі набули право користування даною квартирою на підставі особистого сервітуту (ч.1 ст.401 ЦК).

За змістом ст.406 ЦК сервітут припиняється, зокрема, у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту (п.4 ч.1 ст.406 ЦК)

З матеріалів справи вбачається, що право власності ОСОБА_4 (попередній власник), який надавав дозвіл відповідачам на проживання у житловому будинку (оскільки не вирішував питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим житлом), припинилося 29.01.2019р., внаслідок відчуження цього житлового будинку на користь позивача. Отже на теперішній час саме позивач є одноособовим власником спірного житла (будинку та земельної ділянки на якій він розташований) і має виключне право щодо визначення порядку користування таким майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст.321 ЦК право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Доводи позивача про те, що наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів в його будинку порушує його права та інтереси як власника, є обґрунтованими, оскільки в такому випадку позивач позбавлений в повній мірі реалізувати свої права щодо можливості використання належного йому майна іншими особами т.і.. Отже реєстрація відповідачів порушує і законні інтереси позивача.

Таким чином, право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту. З огляду на положення ст.ст.321, 383, 391, 406 ЦК позивач має право вимагати від відповідачів усунення перешкод у користуванні його житловим будинком, в тому числі, і у спосіб шляхом позбавлення їх права користування таким житловим приміщення.

За таких обставин дана вимога підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 383, 405, 406 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, належним на праві власності, шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик