Справа № 149/2351/18
Провадження № 22-ц/801/365/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуСправа № 149/2351/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Гончарук-Аліфанова О. Ю., -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» (далі - ТОВ «Щедра нива») звернулося у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» (далі - ТОВ «Ступник-агро»), ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_3, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,1744 га., кадастровий номер НОМЕР_2, строком на 10 років, зареєстрований 20 жовтня 2009 року за № НОМЕР_3. В подальшому, а саме при проведенні інвентаризації договорів оренди землі, позивачу стало відомо, що 03 лютого 2018 року між відповідачами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, що, на думку позивача, порушує його право оренди, оскільки станом на день укладення договору між відповідачами, договір, укладений між позивачем та ОСОБА_4 був чинним. За таких обставин, позивач просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений 03 лютого 2018 року між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3, зареєстрований 13 лютого 2018 року за № НОМЕР_4.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 03 лютого 2018 року між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 3,1744 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, зареєстрований 13 лютого 2018 року за № НОМЕР_4.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1762 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований в період дії договору оренди землі, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра нива», він має бути визнаний недійсним, відповідно до положень статей 203, 215, 640 ЦК України, статті 125 ЗК України, статей 18, 20 ЗУ «Про оренду землі».

Суд також зазначив, що згідно договору оренди землі від 02 лютого 2008 року, сторони у відповідному розділі договору погодили строк його дії - 10 років, погодили також припинення дії договору саме у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 37 договору), строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки, та закінчуватися раніше строку, на який його укладено. Тобто, строк дії договору земельної ділянки, починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення, відтак він чинний протягом 10 років з дня державної реєстрації, тому зазначення терміну його дії - 02 лютого 2018 року не відповідає вимогами статей 759, 760, 792, 763, 631 ЦК України, статті 31 ЗУ "Про оренду землі" та змісту договору від 02 лютого 2008 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «Ступник-агро» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що сторони договору оренди землі від 02 лютого 2008 року визначили остаточну дату терміну його дії «02 лютого 2018 року». При цьому, визначення кінцевої дати терміну дії договору оренди землі не суперечить принципу свободи договору та положенням Закону України «Про оренду землі». Таким чином, після 02 лютого 2018 року договір оренди землі від 02 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_3, та ТОВ «Щедра нива» припинив свою дію.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Щедра нива», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 та ТОВ «Щедра нива» по різному тлумачать зміст договору оренди землі від 02 лютого 2018 року. У зв'язку з чим, ОСОБА_3 перед укладанням договору оренди землі із ТОВ «Ступник-агро» повинна була звернутися до ТОВ «Щедра нива» з приводу з'ясування думки щодо строку дії договору, а в разі недосягнення згоди - до суду з приводу тлумачення змісту правочину та лише після цього укладати спірний договір оренди.

З огляду на те, що спірний договір оренди землі був зареєстрований в період дії договору оренди землі від 02 лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Щедра нива», що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра нива» суд першої інстанції правомірно визнав його недійсним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині вирішення матеріально-правових вимог відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

02 лютого 2008 року між ТОВ «Щедра нива» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого ОСОБА_4 передала в оренду ТОВ "Щедра нива" належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 3,1744 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Даний договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.10.2009 року за № НОМЕР_3 /а.с. 8-9, 11-12, 29/.

Згідно із п. 8 Договору від 02 лютого 2008 року, який розміщений в розділі "Строк дії договору" його укладено на 10 років і діє до 2 лютого 2018 року.

Відповідно до п. 37 договору, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено .

Відповідно до п. 40 Договору від 02 лютого 2008 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно із п. 43 Договору від 02 лютого 2008 року, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

03 лютого 2018 року між ТОВ "Ступник агро" та ОСОБА_3, правонаступником ОСОБА_4, було укладено договір оренди землі № б/н, у відповідності до якого ОСОБА_3 передала в оренду ТОВ "Ступник агро" належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,1744 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.02.2018 року за № НОМЕР_4 /а.с. 10, 25-30/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований в період дії договору оренди землі, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра нива», він має бути визнаний недійсним, відповідно до положень статей 203, 215, 640 ЦК України, статті 125 ЗК України, статей 18, 20 ЗУ «Про оренду землі».

Суд також зазначив, що згідно договору оренди землі від 02 лютого 2008 року, сторони у відповідному розділі договору погодили строк його дії - 10 років, погодили також припинення дії договору саме у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 37 договору), строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки, та закінчуватися раніше строку, на який його укладено. Тобто, строк дії договору земельної ділянки, починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення, відтак він чинний протягом 10 років з дня державної реєстрації, тому зазначення терміну його дії - 02 лютого 2018 року не відповідає вимогами статей 759, 760, 792, 763, 631 ЦК України, статті 31 ЗУ "Про оренду землі" та змісту договору від 02 лютого 2008 року.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки цей висновок ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухомість майна, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до частин першої-третьої, п'ятої, шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований в період дії договору оренди землі, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра нива», оскільки одна й та ж сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів, укладених з різними орендарями, тому наявні правові підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, оскільки він укладений у період дії попереднього договору.

Колегія суддів також зазначає, що одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечить вимогам Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Між тим, суд першої інстанції помилково зазначив у рішенні про те, що сторонами договору оренди землі від 02 лютого 2008 року визначено строк його дії до 02 лютого 2018 року, так як зазначене не відповідає обставинам справи, зокрема пункту 8 договору оренди землі від 02 лютого 2008 року, в якому зазначено, що договір укладено на 10 років і діє до 02 лютого 2008 року /а.с. 8/.

Аналізуючи положення укладеного між сторонами договору, колегія суддів прийшла до висновку, що сторони договору оренди землі від 02 лютого 2008 року у пункті 8 договору не визначили кінцеву дату дії договору, оскільки остання, а саме 02 лютого 2008 року, збігається з датою укладення самого договору, а також не відповідає кінцевій даті строку дії договору визначеного сторонами у цьому ж пункті договору строком у 10 років.

Проте вказані обставини не спростовують правильні по суті висновки суду першої інстанції, щодо незаконності укладення договору оренди землі під час дії попереднього договору укладеного з позивачем у справі, і наявність правових підстав для задоволення позову.

В той же час, суд першої інстанції, розподіляючи судові витрати у відповідності до статті 141 ЦПК України, не звернув уваги на те, що стягнення судових витрат у солідарному порядку чинним законодавством не передбачено, у зв?язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а витрати понесені позивачем за подання позовної заяви стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Окрім цього, суд стягнув солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 1762 гривні, без зазначення на чию користь такий збір стягнуто.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв?язки з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат, то понесені у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-агро" (, Вінницька область, Хмільницький район, с. Ступник, вул. Польова, 1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 22.10.1996 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» (, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Клітенка, вул. Т. Г. Шевченка, 1А) судові витрати в розмірі 1762 (тисячі семисот шестидесяти двох) гривень, тобто по 881 гривні з кожного.

В іншій частині рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.