Справа № 350/2001/18
Провадження № 22-ц/4808/165/19
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду про повернення заяви, постановлену суддею Максимівим І.В. 13 листопада 2018 року в с-щі Рожнятів Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просив встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Севастополь, від батьків: матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 13 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту народження дитини повернуто заявнику разом з доданими до неї документами на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не виконав інформування заявника про залишення заяви без руху, а тому постановлення ухвали про повернення заяви є передчасним.

Стосовно інших недоліків, які виявив суд, апелянт зазначив, що заявник звільняється від сплати судового збору на підставі п.21 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в усіх інстанціях. Вимогами ст.317 ЦПК України не передбачено необхідність представлення до суду відмови відділу ДРАЦС, так як така відмова випливає з чинного законодавства. Також відмова відділу ДРАЦС не є довідкою про неможливість поновлення втрачених документів, оскільки заявник документу не мав та не втрачав. Судова практика свідчить про те, що у справах встановлення фактів народження не можуть вимагатись відмови від органів ДРАЦС.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження судового розгляду (а.с.32-37)

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву, суд послався на те, що вимоги ухвали Рожнятівського районного суду від 25.10.2018 року щодо усунення недоліків заяви позивачем не виконані. Так, заявником не сплачено судовий збір та не зазначено доказів, які підтверджують, що заявник звільнений від сплати судового збору, тобто має статус внутрішньо переміщеної особи, щоб бути звільненою від сплати судового збору, не зазначено і не додано доказів про неможливість отримання відповідних документів, що посвідчують факт народження дитини (звернення до відділу державної реєстрації, його відмова). Не виконані заявником і вимоги п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (заяви) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.5-6).

Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини залишена без руху через недоліки, зазначенні в ухвалі суду, а саме: заявником не сплачено судовий збір та не зазначено доказів, які підтверджують, що заявник звільнений від сплати судового збору, тобто має статус внутрішньо переміщеної особи, щоб бути звільненою від сплати судового збору, не зазначено і не додано доказів про неможливість отримання відповідних документів, що посвідчують факт народження дитини (звернення до відділу державної реєстрації, його відмова), не виконані вимоги п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. (а.с.5-6)

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 13 листопада 2018 року заяву повернуто заявнику разом з доданими до неї документами на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.21 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв'язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

У заяві про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України у заявник посилається на те, що обмінна карта пологового будинку про новонародженого №01500, у якій зазначено про народження дівчинки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано на тимчасово-окупованій території, тому не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділами державної реєстрації актів цивільного стану України.

На підтвердження вимог заявник подав копії паспортних даних ОСОБА_1, де зазначено місце реєстрації АДРЕСА_1, ОСОБА_3- місце реєстрації АДРЕСА_2, копію свідоцтва про шлюб, зареєстрованого між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 23.11.2007 року. (а.с.20-22)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до 1,3 ч.4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

З поданих заявником документів слідує, що він не є внутрішньо переміщеною особою, а навпаки адресою його проживання та реєстрації є АДРЕСА_1 - тимчасово окупована територія України, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, як передбачено вимогами Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ним не надано.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Сду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Однак заявником не надано суду підтвердження свого звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням про проведення державної реєстрації народження або письмової відмови відділу державної реєстрації цивільного стану у проведенні такої реєстрації.

Посилання апелянта на те, що суд не виконав обов'язок інформування заявника про залишення справи без руху, а тому постановлення ухвали про повернення заяви є безпідставним, оскільки 29 жовтня 2019 року на офіційному веб-порталі судової влади (сайт Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області) розміщено інформацію щодо постановлення судом 25 жовтня 2018 року ухвали про залишення заяви ОСОБА_1 без руху для виправлення вказаних в ухвалі недоліків заяви з посиланням на веб-адресу такої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також 29 жовтня 2019 року судом направлено копію ухвали заявнику на адресу АДРЕСА_1, однак поштове відправлення ОСОБА_1 не вручено, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «рекомендовані листи, які не входять до зони обслуговування Укрпошти, повертаються. Поштовий зв'язок з окупованими територіями відсутній. (а.с.7, 8)

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, а тому підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рожнятівського районного суду про повернення заяви від 13 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 січня 2019 року

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський