Справа №701/231/19
Номер провадження2/701/171/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - Г. І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про припинення обтяження,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення обтяження.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області померла мама позивача - ОСОБА_2, про що 24.05.2016 року складено відповідний актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 24.05.2016 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. За життя мама позивача ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 17.06.2015 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-559. Вказаним заповітом ОСОБА_2 заповіла позивачу, житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. Після смерті матері позивач оформила прийняття заповіданої позивачу спадщини у Маньківській державній нотаріальній конторі, де заведено спадкову справу № 293 за 2016 рік. 21.11.2017 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1879. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку АДРЕСА_1, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 18 грудня 1990 року за р.№1345, зареєстрованого в Маньківському відділку Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації за №2635 в книзі 10. Вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом підтверджує, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем-власником майна - житлового будинку АДРЕСА_1 як дочка після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Також викладене підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49953866 від 21.11.2017 року. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 104493094 від 21.11.2017 року підтверджує, що право власності на вказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто позивач є зареєстрованою власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 22.02.2018 року Центром надання адміністративних послуг при Маньківській районній державній адміністрації позивачу видано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 114945899. З даної Інформаційної довідки позивач довідалася, що має місце обтяження (заборона) майна, власником якого є позивач в порядку спадкування, яка міститься в Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Як випливає з даної інформації, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 5002708 внесено заборону (архівний запис), зареєстрований 23.05.2007 Маньківською державною нотаріальною конторою. При цьому, підставою обтяження вказано «повідомлення, б/н, КРЗ цех №449, об'єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1, власник: ОСОБА_4. Тобто, з даної інформації позивач дізналась про наявність обтяження відносно будинку, який отримано позивачем у власність в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_2. Для отримання пояснень щодо джерел внесення запису про обтяження будинку та надання відповідної підтверджуючої документації, 09.02.2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. 14.02.2019 року листом за № 204/01-16 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано інформацію з реєстру для реєстрації заборон щодо накладення заборони на будинок, що розташований по АДРЕСА_2. До даного листа долучено копію вказаного Реєстру Маньківської нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки (реєстрова книга) за 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979 роки. Згідно наведеної у даній реєстраційній книзі інформації вбачається, що 20.06.90 внесено запис №59 (очевидно про накладення заборони). При цьому вказано адресу будинку - АДРЕСА_1, та вказана особа-власник - ОСОБА_4. Будь-які інші відомості стосовно накладення заборони відсутні, в тому числі відсутній і саме «повідомлення, б/н, КРЗ цех №449», про що вказано у інформації внесеній до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 5002708. Наявність обтяження майна змушує позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивачка до суду не з'явилася, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області померла мати позивачки ОСОБА_2, про що 24.05.2016 року складено відповідний актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 24.05.2016 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 9). За життя мати позивачки ОСОБА_2, залишила заповіт, посвідчений 17.06.2015 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-559. Вказаним заповітом ОСОБА_2, заповіла позивачу, житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 12). Після смерті матері позивач оформила прийняття заповіданої позивачу спадщини у Маньківській державній нотаріальній конторі, де заведено спадкову справу № 293 за 2016 рік. 21.11.2017 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1879. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку АДРЕСА_1, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 18 грудня 1990 року за р.№1345, зареєстрованого в Маньківському відділку Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації за №2635 в книзі 10. Вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом підтверджує, що позивач, є спадкоємцем-власником майна житлового будинку АДРЕСА_1 як дочка після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14). Також викладене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №49953866 від 21.11.2017 року. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 104493094 від 21.11.2017 року підтверджує, що право власності на вказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто позивач є зареєстрованою власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 15-16). 22.02.2018 року Центром надання адміністративних послуг при Маньківській районній державній адміністрації позивачу видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 114945899. З даної інформаційної довідки позивач довідалася, що має місце обтяження (заборона) майна, власником якого є позивач в порядку спадкування, яка міститься в відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Як випливає з даної інформації, до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 5002708 внесено заборону (архівний запис), зареєстрований 23.05.2007 Маньківською державною нотаріальною конторою. При цьому, підставою обтяження вказано «повідомлення, б/н, КРЗ цех №449, об'єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1, власник: ОСОБА_4. Тобто, з даної інформації позивач дізналась про наявність обтяження відносно будинку, який отримано позивачем у власність в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 (а.с. 16-18). Для отримання пояснень щодо джерел внесення запису про обтяження будинку та надання відповідної підтверджуючої документації, 09.02.2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. 14.02.2019 року листом за № 204/01-16 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано інформацію з реєстру для реєстрації заборон щодо накладення заборони на будинок, що розташований по АДРЕСА_2. До даного листа долучено копію вказаного реєстру Маньківської нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки (реєстрова книга) за 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979 роки. Згідно наведеної у даній реєстраційній книзі інформації вбачається, що 20.06.90 внесено запис №59 (очевидно про накладення заборони). При цьому вказано адресу будинку - АДРЕСА_1, та вказана особа-власник - ОСОБА_4. Будь-які інші відомості стосовно накладення заборони відсутні, в тому числі відсутній і саме «повідомлення, б/н, КРЗ цех №449», про що вказано у інформації, внесеній до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 5002708 (а.с. 19-21). Згідно свідоцтва про право про право на спадщину за законом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 18 грудня 1990 року за р.№1345, зареєстрованого в Маньківському відділку Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації за №2635 в книзі 10, позивачки мати ОСОБА_2, з часу прийняття спадщини і до смерті була власником житлового будинку АДРЕСА_1. Ніхто інший не був власником даного нерухомого майна, яке знаходиться на території Маньківської селищної ради, та яка визначена відповідачем по справі, оскільки саме під юрисдикцією селищної ради здійснювалось оформлення прав власності на будинок в період даних правовідносин вчинення обтяження майна. Саме на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 1990 року як на підставі правовстановлюючого документа на нерухоме майно, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. оформлено та видано на ім'я позивачки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.11.2017 року. Дані обставини виключної власності майна в даний період підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, наведеною в інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 114945899 від 22.02.2018 року. На момент внесення записів про обтяження у 1990 році, а саме 20.06.1990 року, на ім'я матері позивачки ще не було видано свідоцтво про право на спадщину, яке видане лише 18.12.1990 року, на той час тривав шестимісячний період на прийняття спадщини, і відносно даного майна не могло бути застосовано будь-яких дій по обтяженню житлового будинку по причині відсутності оформлених прав власності після смерті попереднього власника ОСОБА_5, після смерті якої мати позивачки прийняла спадщину. Таким чином, наявні документи дають всі підтвердження, що ОСОБА_4, ніколи не була власником житлового будинку АДРЕСА_1, хто вона така взагалі невідомо. Також це підтверджується даними будинкової книги. Найменування обтяжувача за наведеної абревіатури також невідоме, документи на підтвердження навіть вказаної інформації відсутні. Крім того, слід зазначити, що реєстрова книга Маньківської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) згідно титульного аркуша містить записи за 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979 роки, в той час запис внесено 20.06.1990 року, що також свідчить про те, що обтяження внесено явно помилково. Таким чином, наявним є стан наявності обтяження майна позивачки з відсутністю документів, які підтверджують підстави обтяження, та разом з тим наявними і підтвердженими є обставини того, що обтяження відносно будинку внесено з зазначенням невідомої особи, яка не є і ніколи не була власником цього майна. У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Таким чином, наявним є стан обтяження майна позивачки з відсутністю документів, які підтверджують підстави обтяження, та разом з тим наявними і підтвердженими є обставини відсутності (припинення) обтяжувача-юридичної особи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. За ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до визначення, наведеного у ст. 2 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-IV, боржник - особа, яка має виконати на користь обтяжувача забезпечене обтяженням зобов'язання, або майновий поручитель за таким зобов'язанням; особа, у володінні якої знаходиться майно, що належить обтяжувачу; особа, яка має виконати на користь обтяжувача зобов'язання за договором, на підставі якого виникло договірне обтяження; особа, яка відступила право вимоги, що є предметом обтяження; обтяжувач - уповноважений орган (особа) при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора. У відповідності до ст. 3 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Відповідно до ст. 43 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. У відповідності до ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Тобто, на підставі цієї законодавчої норми зобов'язання є взагалі припиненим. Разом з тим, відсутнє взагалі документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження позивачки майна, набутого в спадщину після смерті чоловіка. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України. Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 14-16, 317, 321, 322, 509, 608 ЦК України, Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Припинити обтяження (заборону на нерухоме майно) належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., жительці АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 5002708 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис про що внесено Маньківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, КРЗ цех №449.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко