Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4699/17 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №274/4699/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 15 травня 2019 року суддею Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві, повний текст рішення складено 21 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, просив виключити відомості про нього, як батька, з актового запису №70 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Бердичівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області. В обґрунтування позову зазначив, що на момент народження дитини він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. На час реєстрації народження дитини, він не знав, що не є її біологічним батьком. По мірі зростання дитини у нього виникли сумніви щодо її походження, оскільки перед реєстрацією шлюбу відповідачка проживала з іншим чоловіком.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позову.

На його думку, судом не враховано того, що відповідачкою свідомо проігноровано вимоги ухвали суду про призначення судово-генетичної експертизи, якою її зобов`язано було прибути разом із дитиною до експертної установи. Остання двічі не з`являлась за викликом експерта, будь-яких заперечень щодо обставин, викладених у позовній заяві суду не надала. Отже, вважає, що у суду були всі підстави для задоволення його позову. Крім того, вважає, що судом безпідставно не враховано показання свідків, які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Статтею 133 СК України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі статтею 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.10.2006 по 09.08.2012 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що вчинено відповідний актовий запис № 70 від 01.02.2007. В графі батько - зазначено ОСОБА_1 , в графі мати - ОСОБА_2 (а.с. 8).

В суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 (мати позивача) та ОСОБА_6 (брат позивача), які пояснили, що відповідачка до шлюбу з позивачем проживала з іншим чоловіком. По мірі зростання дитини позивач виказував сумніви щодо кровного споріднення з нею.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази про відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, а посилання останнього на те, що він не може бути її батьком, оскільки на час її зачаття близьких стосунків з дружиною у них не було, саме по собі не може бути підставою для виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції ухвалою від 18.06.2018 за клопотанням позивача призначалася судово-генетична експертиза на підтвердження відсутності кровного споріднення між позивачем і дитиною, яка не була проведена у зв`язку з неявкою відповідачки з сином до експертної установи для відбору зразків крові.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24.07.2019 за клопотанням ОСОБА_1 повторно призначено судову генетичну експертизу, у якій роз`яснено ОСОБА_2 наслідки, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Копію цієї ухвали та повідомлення про необхідність явки у експертну установу для проведення експертизи, відповідачка отримала особисто, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення (а.с. 121, 124, 127, 132, 133).

Проте, листом від 24.10.2019 експертною установою повернуто вищевказану ухвалу на адресу суду апеляційної інстанції без виконання, оскільки незважаючи на неодноразові призначення дат відбору, ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`явилась (а.с. 135).

За змістом ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи, що, відповідач ухилялася від надання експертам необхідних матеріалів та участі в експертизі, у зв`язку із чим провести експертизу з метою встановлення факту кровного споріднення між народженою нею дитиною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не представилось можливим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Будучи попередженою судом апеляційної інстанції в ухвалі від 24.07.2019 про наслідки, передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідачка повторно не з`являлась з дитиною в експертну установу для відбору зразків крові.

У зв`язку із цим, суд апеляційної інстанції визнає факт відсутності кровного споріднення між неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове - про задоволення позову.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду та апеляційної скарги в загальній сумі 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , як про батька неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №70, складеного Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.