Справа № 303/5809/19
2/303/2024/19
Номер рядка статистичного звіту 4

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Тромпак В.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позов мотивує тим, що 23.10.1999 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2019 року розірвано. Під час перебування у шлюбі ними було придбано та набуто на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що досягти згоди з відповідачем про визначення часток за взаємною згодою не вдається можливим. Відповідач у добровільному порядку відмовляється поділити спільне майно, набуте сторонами у шлюбі. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за позивачем і відповідачем право власності по Ѕ частки даного майна.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволені відмовити з тих підстав, що будинок вона придбала за власні кошти, крім того у кредит, які сплачувала особисто з допомогою своїх батьків.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 06.12.2017 року ( а.с. 13).

В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано ( а.с. 15).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Бугар Н.Й., зареєстрованого в реєстрі за № 485, відповідачем ОСОБА_2 було придбано домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до п.3.3 даного договору зазначено, що придбання домоволодіння АДРЕСА_1 вчиняється за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_3 ( а.с. 16, 18).

Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 179374341 від 02.09.2019 року домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 . Згідно із відомостями з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 6707171, тип обтяження: іпотека, підстава: договір іпотеки, 1820, 10.10.2008 року ОСОБА_4 зазначене майно перебуває іпотеці ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 21).

Відповідно до кредитного договору, укладеного 03.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 48000 доларів США. Відповідно до п. 1.1.1. кошти видають на придбання нерухомості, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 94-98).

Згідно із довідкою ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» станом на 28 грудня 2015 року заборгованість по кредитному договору, який був укладений ОСОБА_2 та банком, відсутня (а.с. 93).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду, що, ОСОБА_3 постійно працював, будинок був придбаний подружжям за кошти, отримані ними у кредит.

Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що будинок був придбаний за спільні кошти подружжя.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набула за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Конструкція норми вищенаведеної статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільного права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширювати правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. (Постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17).

Враховуючи, що спірний будинок був придбаний сторонами під час шлюбу, матеріали справи не містять доказів щодо придбання вищенаведеного майна за особисті кошти будь-кого з подружжя, суд доходить висновку про те, що зазначене майно - домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статтей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11).

Матеріали справи не містять доказів щодо домовленості між сторонами щодо збільшення або зменшення часток майна що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а також щодо укладення між сторонами договору про поділ спільного майна.

При вирішенні даного спору, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що чинним законодавством встановлена презумпція рівності часток подружжя, підстави для відступу від якої потребують доведення.

Відповідно до ст.ст. 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов, враховуючи вищенаведені встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за сторонами слід визнати по 1/2 частці на домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 61, 63, 65, 68, 69, 70 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя задоволити.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним по Ѕ частки на домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер 3:00:003:0135 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 7795,00 (сім тисяч сімсот дев`яносто п`ять гривень ) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - 30158/12441.

ОСОБА_7 О.В.Гутій