РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 грудня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/3561/19, провадження у справі № 2/0285/1293/19)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання останньої такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником вищезазначеного житла з 27.03.1998 року на підставі договору дарування. В квартирі зареєстрована відповідачка, яка в ній не проживає понад один рік без поважних причин але продовжує бути зареєстрованою в ньому, що позбавляє його права на належне розпорядження своєю власністю.

Позивач керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та посилаючись на те, що оскільки відповідачка в квартирі не проживає більше року без поважних причин, добровільно знятися з реєстрації не бажає, просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідачки не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідачки до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідачки заяви чи клопотання щодо розгляду справи.

З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору дарування є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с.9/. В зазначеному будинку з 03.11.1999 року зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , з якою позивач наданий час перебуває в шлюбі, про що ним зазначено в позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином при вирішенні питання про втрату права на користування житлом члена сім`ї власника житла з`ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Позивач на обґрунтування позову зазначив, що відповідачка з 2009 року в квартирі не проживає, витрати на її утримання не несе, особистих речей не зберігає та перешкод він їй у користуванні квартирою не чинить.

Зазначені обставини підтверджуються актами обстеження депутатів міської ради Рожка Ю . А., Лавренчук К. Д. від 02.03.2011 року та 04.10.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 з жовтня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких також вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає з жовтня 2009 року /а.с.5-8/.

Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в квартирі без поважних причин та спільного господарства з позивачем не веде більше року, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 405 ЦК України вона втратила право на користування житлом.

Отже, оскільки відповідачка втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 і наданий час нею не користується, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 264, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 405 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 ) такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2019 року.

Головуючий