Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 200/6681/15-ц

провадження № 61-16230св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго»,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Волошина М. П., Демченко Е. Л.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» (далі - ТОВ «Хімпроменерго») про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтовував тим, що 09 вересня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір безвідсоткової позики. ОСОБА_2 отримала від нього 5 000 000 грн, з умовою повернути вказану суму до 09 вересня 2014 року. На забезпечення договору позики 09 вересня 2013 року між ним та ТОВ «Хімпроменерго» укладений договір поруки.

ОСОБА_2 борг в установлений строк не повернула. За умовами договору поруки він звернувся до поручителя, однак відповіді не отримав.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 та ТОВ «Хімпроменерго» борг у розмірі 5 000 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року у складі судді Циганкова В. О. позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Хімпроменерго» та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 5 000 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що 09 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір безвідсоткової позики, за яким ОСОБА_2 отримала від позикодавця ОСОБА_1 5 000 000 грн, з умовою повернути вказану суму до 09 вересня 2014 року. Оскільки ОСОБА_2 борг у визначений строк не повернула, тому відповідно до статті 1049 ЦК України заборгованість підлягає стягненню солідарно.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд розглянув спір за відсутності сторін без отримання усних чи письмових пояснень відповідачів щодо предмета та правових підстав спору, перевірки обсягу повноважень директора товариства, його правоздатності на укладання договору поруки, не витребував та не перевірив оригіналів укладених договорів, правовстановлючих документів товариства, тобто порушив вимоги статей 213, 214 ЦПК України 2004 року, щодо повного та всебічного встановлення фактичних обставин у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року скасовано, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що будь-яких доказів порушення інтересів ОСОБА_3 оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, враховуючи те, що спір виник між фізичною особою та ТОВ «Хімпроменерго», не надано. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, в тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 17 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»,

за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку

за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Хімпроменерго» про солідарне стягнення заборгованості за договором позики та судового збору призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно з`ясував обставини справи, не дослідив докази, не надав належної оцінки тому, що пунктом 3.17 статті 3 статуту ТОВ «Хімпроменерго» передбачено, що його учасники відповідають за зобов`язаннями ТОВ «Хімпроменерго» у межах часток, що їм належать. З підстав невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики з ТОВ «Хімпроменерго» як поручителя рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року стягнуто заборгованість у розмірі 5 000 000. Разом з тим ОСОБА_3 відповідає за грошовими зобов`язаннями ТОВ «Хімпроменерго» розміром своєї частки.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У грудні 2016 року до Верховного Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , в яких він просив залишити оскаржувану судову ухвалу без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір безвідсоткової позики, за яким ОСОБА_2 отримала від позикодавця ОСОБА_1 5 000 000 грн, з умовою повернути вказану суму до 09 вересня 2014 року.

На виконання зобов`язань за договором безвідсоткової позики 09 вересня 2013 року між ТОВ «Хімпроменерго» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладений договір поруки, за умовами якого ТОВ «Хімпроменерго» виступило поручителем за виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , за яким ТОВ «Хімпроменерго» зобов`язалося у разі порушення боржником обов`язку за основним договором самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 посилався на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року порушено його права та не враховано, що він є засновником ТОВ «Хімпроменерго» та володіє 50 % розміру частки у статутному капіталі товариства, що відповідно до пунтку 8.1 статті 8 статуту ТОВ «Хімпроменерго» вищим органом управління товариства є загальні збори учасників, що складаються з її повноважних представників.

Пунктом 5.2 статті 5 статуту передбачено, що учасниками товариства є ОСОБА_2 з розміром частки 50 %, що у грошовому виразі складає 2 659 735 грн 88 коп., та ОСОБА_3 з розміром частки 50 %, що у грошовому виразі складає 2 659 735 грн 88 коп.

Відповідно до підпунктами 20, 21 пункту 8.2 статті 8 статуту товариства до компетенції загальних зборів учасників товариства належить прийняття рішення щодо надання повноважень директору ТОВ «Хімпроменерго» для укладання та підписання різних угод та договорів, а також вчинення правочинів, загальна вартість яких перевищує 150 000 грн.

Відповідно до підпункту 9.3.24 пункту 9.3 статті 9 статуту ТОВ «Хімпроменерго» передбачено, що повноваження директора товариства мають такі обмеження як: проведення операцій щодо розпорядження коштами товариства, але здійснюється виключно після внесення та прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства; укладення від імені товариства договорів (контрактів) здійснення інших юридичних дій - здійснюється виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників товариства та прийняття такого рішення; укладання договорів (контрактів), здійснення інших юридичних дій - здійснюється виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників товариства та прийняття такого рішення; укладання договорів (контрактів), угод та інших правочинів, але загальна вартість яких не перевищує 150 000 грн, а у разі якщо вартість є більшою - здійснюється виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників Товариства та прийняття такого рішення.

Відповідно до протоколу № 5/2013 загальних зборів учасників ТОВ «Хімпроменерго» від 02 вересня 2013 року, учасниками якого є ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, - 50 % голосів та ОСОБА_2 - 50 % голосів, які вирішили, з метою відновлення фінансової стійкості товариства надати повноваження та права підпису ОСОБА_5 на укладення та підписання майнових договорів (угод) контрактів та інших правочинів майнового характеру, в тому числі, але не виключно передбачених підпунктом 21 пункту 8.2 статуту товариства ліміт вартості кожного з яких не перевищує 7 000 000 грн, загальна вартість не перевищує 25 000 000 грн у період з 03 вересня 2013 року по 03 грудня 2013 року (а.с. 105-109).

Докази та обставини, на які позивач посилається в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції відмовив заявнику у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Хімпроменерго» про визнання договору поруки від 09 вересня 2013 року недійсним, чим порушив вимоги статті 201 ЦПК України, є необґрунтованими.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 904/6261/16 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Хімпроменерго», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 09 вересня 2013 року недійсним, відмовлено.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, в тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк