Справа №520/2157/16-ц
Провадження №2-зз/521/11/19
УХВАЛА

13 лютого 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді - Мирончук Н.В,

за участю секретаря судового засідання - Власової В.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , про усунення небезпеки життю та здоров`ю, загрози заподіяння матеріальних збитків, шляхом знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитого ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2016 року у справі № 520/2157/16-ц.

В обґрунтування заявник посилався на те, що заходи забезпечення позову вже тривалий час не відповідають вимогам щодо співмірності таких заходів позовним вимогам, а також вимогам щодо балансу між правами та інтересами сторін.

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що позовні вимоги позивачів пред`явлені до забудовника, однак на сьогодні заявник вже три роки як володіє на праві власності квартирами у спірному будинку, який свого часу було введено в експлуатацію та зареєстровано на нього право власності. Забудовник вже більш як три роки не може бути належним відповідачем. Належним відповідачем повинні бути вже власники спірної нерухомості, проте позивачі до власників квартир позовних вимог не пред`явили, що на думку заявника, свідчить про те, що між заявником та позивачами спору не існує.

Також заявник вказав, що за наслідками проведеної у даній справі експертизи, експертом встановлено, що технічний стан будинку оцінюється як добрий, пошкоджень та деформацій немає, а існуючі окремі несправності не впливають на експлуатацію елемента і усувається під час ремонту.

Обов`язок доведення порушення своїх прав покладено на позивача, який за три роки існування спору не надав жодних доказів того, що стан будинку погіршився, що загроза його майну, життю та здоров`ю нікуди досі не ділась та існує.

На думку заявника, зазначені обставини, у сукупності із фактами тривалого, поза межами розумних строків судового розгляду, спричиняють невиправдані по своїй тривалості строки обмежень конституційних прав заявника володіти, користуватись та розпоряджатись своєю нерухомістю, що порушує право позивача на житло та на мирне володіння власністю.

Розглянувши вказане клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

22.02.2016 року позивачі ОСОБА_41 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до відповідачки - ОСОБА_4 , в якому просять зобов`язати ОСОБА_4 , усунути небезпеку життю, здоров`ю, заподіянню матеріальних збитків позивачам, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно побудованої будівлі, розташованої на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_10 , за власний рахунок та власними силами, або у разі відмови відповідача, за рахунок позивачів з компенсацією витрат вартістю матеріалів або матеріалами від розбирання будинку; зобов`язати відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду за оприлюднення неправдивої інформації щодо корисливих мотивів власників суміжних ділянок як підстави судового захисту їх порушених прав у розмірі 1 грн.; зобов`язати інтернет-ресурс «Думська net» спростувати поширену неправдиву інформацію щодо законності будівництва по АДРЕСА_11

Ухвалою суду від 23.02.2016 року вказаний позов було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

25.02.2016 року позивачі надали заяву про усунення недоліків та зменшення розміру позовних вимог, а саме: просили не розглядати позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду за оприлюднення неправдивої інформації щодо корисливих мотивів власників суміжних ділянок як підставу судового захисту їх порушених прав у розмірі 1 грн.; та зобов`язання інтернет-ресурс «Думська net» спростувати поширену неправдиву інформацію щодо законності будівництва по АДРЕСА_11

У зв`язку з зазначеним, 26.02.2016 року, провадження у справі було відкрито.

11.03.2016 року позивачі надали заяву про забезпечення позову, а саме просили накласти заборону відчуження у будь-який спосіб квартир за номерами АДРЕСА_12; заборонити органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним та приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на квартири з НОМЕР_3 (крім дій по скасуванню прав власності на квартири).

14.03.2016року Київським районним судом м. Одеси, посилаючись на Постанову №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», в задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову, було відмовлено, оскільки заборона відчуження у будь-який спосіб квартир за номерами НОМЕР_6 житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , може вплинути на права та обов`язки самих власників квартир будинку № 4.

Протокольною ухвалою суду за клопотанням позивача, який діє від свого імені та представляє інтереси позивачки - 2, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог, - власників квартир будинку АДРЕСА_2 .

24.03.2016 року, позивач, який діє від свого імені та представляє інтереси позивачки - 2, мотивуючи тим, що позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить будинок в АДРЕСА_1, який розташований напроти земельної ділянки відповідачки - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2; - чинними рішеннями судів будинок № 4 за адресою: АДРЕСА_13, визнано самочинним будівництвом та скасовано реєстрацію декларацій про початок робіт і про готовність об`єкта до експлуатації; у зв`язку із систематичним відчуженням квартир будинку № 4 по АДРЕСА_1 , позивачі вважають співмірною позовним вимогам заборону відчуження вказаних квартир; - фізичне підключення окремих квартир будинку до комунікаційних мереж та реєстрація будь-яких осіб у будинку може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення по справі; надав заяву про забезпечення позову, а саме просив накласти заборону відчуження у будь-який спосіб всіх квартир за номерами НОМЕР_3 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним та приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на квартири з НОМЕР_3 ; заборонити постачальним організаціям ПАТ «Одесагаз», Філії «Інфоксводоканал», ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», ОСОН комітету мікрорайону «Чубаївка» надавати технічні умови, здійснювати укладання договорів про постачання води, газу, електроенергії, здійснювати підключення споживачів до мереж постачання води, газу, електроенергії на обєкт, розташований за адресою: АДРЕСА_14; зобов`язати постачальні організації ПАТ «Одесагаз», Філії «Інфоксводоканал», ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» розірвати договори на постачання води, газу, електроенергії, укладені на попереднього власника об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити Київському РВ ГУ ДМС України в Одеській області здійснювати реєстрацію мешканців за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2016 року було заяву позивачів про забезпечення позову, - задоволено частково, накладено заборону відчуження у будь-який спосіб квартир за номерами АДРЕСА_21 , шляхом заборони органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним та приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на квартири з № НОМЕР_1 по НОМЕР_2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяви позивачів про забезпечення позову, судом було відмовлено. 04.12.2018р. Апеляційним судом Одеської області матеріали справи №520/2157/16-ц направлено за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

22.12.2018р. суддею Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В. справу №520/2157/16-ц прийнято до свого провадження.

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 29.12.2018р. судді Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В. по справі №520/2157/16-ц, заяву було повернено, в порядку ч. 4 ст. 183 ЦПК України, без розгляду.

12.02.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2016 року у справі № 520/2157/16-ц.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, чи його скасування, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, пунктом першим частини першої статті 150 ЦПК України, законодавцем встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, з 2015 року власником квартир АДРЕСА_15 є ОСОБА_1 , який не є відповідачем у справі.

Отже, арешт 24.03.2016 року було накладено на майно, а саме: на квартири № АДРЕСА_16, які, на час накладення арешту не належали відповідачці - ОСОБА_4

Між тим, суд звертає увагу на те, що положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, всупереч зазначеному у Постанові Пленуму ВСУ № 9, з часу накладення арешту на вказані вищезазначені квартири, тобто, з 24.03.2016 року, спір між заявником ОСОБА_1 та позивачами, відсутній.

Позивачами позов пред`явлено до відповідачки - ОСОБА_4 , яка не була власницею вищенаведених квартир АДРЕСА_17 , на час накладення на них арешту - 24.03.2016 року.

Реєстрація щодо належності ОСОБА_1 квартир № АДРЕСА_18 з часу накладення на них арешту до часу звернення з заявою до суду заявника ОСОБА_1 , не була скасована.

За заявою позивачів, судом заявника ОСОБА_1 по справі залучено не відповідачем, а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

Частиною першою статті 42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Заявник ОСОБА_1 залучений у справі за заявою позивачів, в якості третьої особи, у відповідності до ст. 53 ЦПК України, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Частиною першою статті 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Тобто, як слідує з зазначеного, заявник ОСОБА_1 є учасником справи, але не стороною у справі, а лише третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та вищенаведених доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що діючими нормами ЦПК України не передбачено накладення арешту у справі на майно третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та може бути накладено на майно, яке, у відповідності до ст. 150 ЦПК України, належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві.

Згідно до заявлених вимог позову, майно, а саме: квартири АДРЕСА_19 на час накладення на них арешту - 24.03.2016 року, належали третій особі - ОСОБА_1 . та докази, що вони підлягають передачі або сплаті відповідачеві, відсутні.

При розгляді вказаного клопотання третьої особи - ОСОБА_46 ., судом досліджено надані позивачами у справі, докази на підтвердження заявлених вимог. досліджено судом докази щодо права власності на квартири АДРЕСА_20

Статтею 158 ЦПК України встановлено порядок скасування заходів забезпечення позову.

Так, у відповідності до ч. 1 вказаної статті, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно до ч. 2 вказаної статті, суд повинен таке клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглянути не пізніше п`яти днів, з дня надходження його до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсновиник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зобов`язати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, розглядаючи заявлене клопотання, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2016 року у даній справі вжиті заходи забезпечення позову та накладено заборону відчуження у будь-який спосіб квартир за номерами АДРЕСА_21 , шляхом заборони органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним та приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на квартири з НОМЕР_4 які розташовані за адресою: АДРЕСА_2; з яких: квартири АДРЕСА_22, на час накладення на них арешту - 24.03.2016 року, належали третій особі - ОСОБА_47 , права якого могли бути порушені, у зв`язку із цим та докази, що квартири АДРЕСА_23 , підлягають передачі або сплаті відповідачеві, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Виходячи із системного аналізу наведених норм права, оскільки заявник є власником вказаного майна, є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову по справі.

Керуючись 319, 321, 391 ЦК України; ст. 149, 150, 158, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 520/2157/16-ц, - задовольнити.

Скасувати частково заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2016 року у справі № 520/2157/16-ц та скасувати заборону відчуження у будь-який спосіб, яка стосується квартир, що належать ОСОБА_48: АДРЕСА_24 , шляхом заборони органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним та приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на квартири НОМЕР_5, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала у відповідності до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили, з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст.158, 353, 354 ЦПК України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Н.В. Мирончук

13.02.19