Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/4078/15-ц
Провадження № 2/506/6/19
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви відповідача (позивача за об'єднаним позовом) про відвід судді та задоволення заяви про самовідвід

11.03.2019 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Нечитайло Є.О.

позивача (відповідача за об'єднаним позовом) ОСОБА_1

відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2

представника відповідача (позивача за об'єднаним

позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяви відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 про відвід судді та заяви головуючого по справі про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та виділ її в натурі та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління Держгеокадастру у Котовському районі, виконком Подільської міськради, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем (позивачем за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 11 березня 2019 року у письмовій заяві було заявлено відвід судді Чеботаренко О.Л., який був також ними підтриманий у судовому засіданні. Однією з підстав для відводу, стало те, що до прийняття до свого провадження вказаної справи головуючим по справі суддею Чеботаренко О.Л., суддею Нікітішиним В.П. після початку судового розгляду справи було прийнято уточнений позов ОСОБА_1 зі зміненим предметом позову та підставою позову, чим були порушені вимоги ЦПК України на користь позивача ОСОБА_1 Зазначені обставини стали підставою для заяви про відвід судді Нікітішина В.П., яка була ним задоволена. Тому, так як однією з підстав для відводу судді було порушення ним вимог ЦПК України щодо зміни предмету та підстави позовних вимог, то вирішення зазначеного питання, на думку відповідача (позивача за об'єднаним позовом) не уповноваженим суддею, яким задоволено відвід, є підставою для вирішення зазначеного питання заново під час розгляду справи новим суддею. Однак головуючий суддя Чеботаренко ОЛ. відмовилась заново вирішити питання правомірності прийняття до розгляду зміненої позовної заяви ОСОБА_1 зі зміненим предметом та підставами позову, таким чином визнавши належним процесуальне рішення не уповноваженого складу суду, що є, на думку сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), очевидним порушення суддею вимог ст. 1 ЦПК України та вимог ст. 6 КЗПЛ щодо гарантій права особи на справедливий та неупереджений суд.

Також в заяві зазначено, що при вирішенні процесуальних питань пов'язаних з процесуальними діями та рішеннями прийнятими попереднім складом суду, суддя була не послідовна та в подальшому відмовилась від позиції визнання попередніх процесуальних рішень.

Так, вирішуючи питання про заміну сторони в порядку правонаступництва, суд відмовив стороні відповідача (позивача за об'єднаним позовом) в заміні в порядку правонаступництва управління Держземагенства у Котовському районі на ГУ Держгеокадастру в Одеській області, таким чином, на думку сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), вирішивши, що залучення третьої особи попереднім складом суду було безпідставним, тобто фактично постановивши, що рішення попереднього складу суду про залучення третьої особи - управління Держземагенства в Котовському районі є незаконним. Таким чином, відповідач (позивач за об'єднаним позовом) вважає, що суддя вийшла за межі повноважень передбачених ЦПК України, чим порушила вимоги ст. 55 ЦПК України.

Крім того, сторона відповідача (позивача за об'єднаним позовом) вважає, що у разі відмови в реєстрації змін до державного земельного кадастру, на підставі судового рішення відповідно до положень ст.ст. 54, 82 ЦПК України, може спричинити відсутність юридичних наслідків при розгляді позову пред'явленого стороною, яка брала участь у справі до сторони, яка не була залучена до справи, тобто рішення по даній справі не буде мати юридичної сили та всі обставини слід буде доводити заново.

Зазначене рішення суду, як вказано в заяві про відвід, вочевидь є таким, яке вчинене на шкоду обом сторонам та таким, яке заздалегідь створює підґрунтя для подальших судових спорів, що свідчить про неупередженість суді.

Підставою для відводу стало і те, що суддя Чеботаренко О.Л., на думку сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), штучно намагається зменшити обсяг позовних вимог ОСОБА_2 та звузити предмет доказування по справі, обмежити позивача за об'єднаним позовом ОСОБА_2 в засобах доказування, оскільки позов ОСОБА_2 містить вимогу про встановлення сервітуту на земельній ділянці площею всього 0,0235 га. Однак при поданні ОСОБА_2 клопотання про призначення експертизи щодо технічної можливості встановлення сервітуту на зазначену площу, суддя Чеботаренко О.Л. в ухвалі про призначення експертизи самостійно сформулювала питання на розгляд експерту, які не були конкретизовані, тобто питання загального характеру без прив'язки до позовних вимог та без вказівки площ, на які позивач просить встановити сервітут. Тобто, відповідач (позивач за об'єднаним позовом) вказує, що судом в ухвалі від 12.12.2017 року було штучно зменшено обсяг експертного дослідження таким чином, аби питання технічної можливості встановлення сервітуту на площах, на яких розташоване нерухоме майно ОСОБА_1, не були предметом дослідження експерта та в якості підстав, для того, аби не використовувати прив'язки, зазначені в технічному звіті, в ухвалі суду зазначено надумані покази ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 щодо того, що технічний звіт не є землевпорядною документацією, що не відповідає дійсності, бо технічний звіт є землевпорядною документацією, але він не є землевпорядною документацією для встановлення сервітуту.

Тому, на думку сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), суд до винесення судового рішення по суті позовних вимог надав оцінку доказу, поданому позивачем ОСОБА_2 та фактично визнав його недопустимим доказом.

При ознайомленні з висновком експерта, ними було з'ясовано, що експертом питання сервітуту земельних ділянок площею 0,0058 га 0,0033 га, 0,0004 га, 0,0008 га, 0,0018 (загалом 0,0121 га), про що ОСОБА_2 вимагає в позові, взагалі не розглядалось, а було розглянуто лише щодо земельної ділянки площею 0,0114 га.

За таких обставин позивачем за об'єднаним позовом було заявлено клопотання про проведення додаткової експертизи, в проведенні якої судом ухвалою від 06.03.2019 року було відмовлено.

Таким чином, сторона відповідача (позивача за об'єднаним позовом) вважає, що суд, не маючи спеціальних знань в галузі геодезії, землевпорядкування, та не маючи спеціальних знань щодо роботи програми державного земельного кадастру ,позбавив позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 можливості доведення заявлених позовних вимог та штучно обмежив предмет доказування, бо без висновку експерта із зазначених питань позивачка за об'єднаним позовом ОСОБА_2 може лише заявити про необхідність встановлення сервітуту та не може подати докази технічної можливості його встановлення.

Тому сторона відповідача (позивача за об'єднаним позовом) вважає, що вказане процесуальне порушення є очевидним та таким ,яке діє на шкоду позивачці ОСОБА_2, що дає обґрунтовані підстави вважати суд упередженим щодо ОСОБА_2.

Крім того рекомендації суду, про ознайомлення зі ст.402 ЦК України, ОСОБА_2 сприймає, як вказівку до дій у зручний для суду спосіб, що є неприпустимим.

Також суд рекомендує ОСОБА_2 самостійно призначити дослідження з питань, по яким судом відмовлено у проведенні експертизи, однак у заяві про відвід сторона відповідача (позивача за об'єднаним позовом), посилається на те, що за відсутності дослідження саме на суд покладено обов'язок призначити експертизу.

При цьому твердження суду, що після завершення підготовчого судового засідання не призначаються експертизи, відповідач (позивач за об'єднаним позовом) вважає таким, що не відповідає дійсності, бо експертиза може бути призначена за матеріалами справи, у тому числі по показам осіб, допитаних у якості свідків; крім того є експертизи, які можуть бути призначені майже виключно після допиту особи.

Такі дії суду, на думку сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), свідчать про намагання всупереч закону зменшити предмет доказування на шкоду відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2, позбавити ОСОБА_2 можливості доводити позовні вимоги в повному обсязі вимог, заявлених в позові, про відмову суду розглядати частину позовних вимог ОСОБА_2, що свідчить про упередження суду щодо неможливості встановлення сервітуту щодо земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомого майна та свідчать про негативне ставлення суду до ОСОБА_2 та прихильне ставлення до ОСОБА_1

Тому вказані обставини надають позивачці за об'єднаним позовом ОСОБА_2 обґрунтовані підстави для того, аби сумніватись в неупередженості та об'єктивності судді, що ,відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, є підставою для відводу судді.

Позивач (відповідач за об'єднаним позовом) заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

Розглянувши заяву відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про відвід судді, заслухавши думки учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, із наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

В Красноокнянському районному суді Одеської області відповідно до штатного розпису три судді, а фактично працює двоє суддів.

Таким чином, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу.

Вислухавши пояснення сторін по справі, розглянувши заяву про відвід, суд прийшов до такого висновку.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» .

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Як вбачається із заяви про відвід, відповідач (позивач за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 вважає, що головуючий суддя Чеботаренко О.Л. ставиться до неї упереджено, процесуальні дії судді свідчать про її думку про безпідставність заявлених позовних вимог та негативне ставлення до ОСОБА_2, що проявляється у незадоволенні ряду клопотань відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Стосовно твердження стороною відповідача (позивача за об'єднаним позовом), що головуючим суддею Чеботаренко ОЛ. було порушено вимоги ст.1 ЦПК України та вимоги ст.6 КЗПЛ щодо гарантій права особи на справедливий та неупереджений суд, у зв'язку із відмовою заново вирішити питання правомірності прийняття до розгляду зміненої позовної заяви ОСОБА_1 зі зміненим предметом та підставами позову, суд зазначає, що з Котовського міськрайонного суду до Красноокнянського районного суду фактично надійшла цивільна справа вже із зміненими позовними вимогами, які були прийняті Котовським міськрайонним судом і, крім того, цим же судом було прийняте судове рішення (ухвала про призначення судової земельно-технічної експертизи), яким задоволено клопотання, викладене у заяві зі зміненими позовними вимогами.

Крім того, 12 вересня 2017 року суддею Красноокнянського районного суду справа була прийнята до провадження і ухвалою від 15 вересня 2017 року заява ОСОБА_1 про зміну предмету та підстави позову від 16 грудня 2016 року була залишена без руху, а 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 до Красноокнянського районного суду була подана виправлена позовна заява до ОСОБА_1 про визнання права власності і виділ в натурі земельної ділянки.

Враховуючи, що фактично до Красноокнянського районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності і виділ в натурі земельної ділянки, то саме у розрізі таких позовних вимог суд і має розглядати вказану справу.

При цьому, норми ЦПК України не передбачають можливість постановити ухвалу про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви.

Крім того, посилання ОСОБА_2 та її представника щодо визнання суддею Чеботаренко О.Л. належності процесуальних рішень іншого суду, а саме Котовського міськрайонного суду Одеської області, а також вирішення щодо уповноваженості складу вказаного суду є надуманим та таким, що не відповідає вимогам закону, так як суд першої інстанції, яким є Красноокнянський районний суд Одеської області, не наділений повноваженнями щодо вирішення питання уповноважності складу суду такого ж рівня, яким є Котовський міськрайонний суд, як і не наділений вирішувати питання законності або незаконності прийняття процесуальних рішень вказаним судом.

Позиція сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), що відмовою в задоволенні клопотання про заміну в порядку правонаступництва управління Дежземагенства у Котовському районі на ГУ Держгеокадастру в Одеській області, головуючий суддя Чеботаренко О.Л. вирішила, що залучення третьої особи попереднім складом суду було безпідставним , чим проявила свою непослідовність, фактично є маніпулятивною, так як підставою відмови в задоволенні клопотання про заміну третьої особи - Управління Держземагенства у Котовському районі на ГУ Держгеокадастру в Одеській області в порядку правонаступництва, стало те, що вказане управління ліквідоване без правонаступників /т.2 а.с.44/.

Питання обґрунтованості та законності прийняття рішення попереднього суду судом не розглядалося та рішення про припинення участі у справі третьої особи не приймалося.

Що ж стосується залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ухвалою суду від 06 березня 2019 року було мотивовано прийняття судом такого рішення, при цьому сторона відповідача (позивача за зустрічним позовом) не скористалась своїм правом на отримання повного тексту ухвали, де було обґрунтовано причини такої відмови.

Що стосується твердження сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом), що головуючий по справі штучно намагається зменшити обсяг позовних вимог ОСОБА_2, звузити предмет доказування по справі та обмежити ОСОБА_2 в засобах доказування, у зв'язку із зазначенням в ухвалі суду від 12.12.2017 року інших питань, ніж було запропоновано стороною відповідача (позивача за об'єднаним позовом) в клопотанні про призначення експертизи, а пізніше було відмовлено у задоволенні їх клопотання про проведення додаткової експертизи, суд зазначає наступне.

Положеннями ЦПК України, який діяв на час винесення ухвали про призначення експертизи, визначено, що ухвали про призначення експертизи або ухвали про відмову у призначенні експертизи в апеляційному порядку не оскаржуються, однак заперечення проти них можуть бути включені до апеляційної скарги.

При цьому ч.4 ст.36 ЦПК України передбачено, що у разі незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Сприймання стороною відповідача (позивача за об'єднаним позовом) рекомендації сторонам ознайомитись з нормами діючого законодавства, а також роз'яснення цивільно-процесуального законодавства в сенсі розгляду конкретної цивільної справи жодним чином не стосується процесуальних позицій сторін ,адже суд діяв в межах закону, оскільки відповідно до п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

При цьому посилання сторони відповідача (позивача за об'єднаним позовом) на випадки призначення експертиз в інших категоріях справ не є доречними, бо мова йде саме про судову земельно-технічну експертизу, а не про будь-яку іншу, крім того, підготовче провадження по справі, на даний час, іще не закрито.

Так, ухвалення суддею процесуальних рішень, спрямованих на дотримання принципів цивільного судочинства, зазначених у ст.2 ЦПК України, не може вважатися упередженими діями щодо жодного із учасників процесу.

Думка відповідача щодо незаконності прийнятих головуючим суддею процесуальних рішень щодо незадоволення клопотань носить суб'єктивний характер, при цьому законність вказаних рішень вправі оцінити суд вищої інстанції після включення їх до апеляційної або касаційного скарги після прийняття остаточного судового рішення по справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу головуючого судді Чеботаренко О.Л. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відвід задоволенню не підлягає.

Разом з тим, після заслуховування позицій сторін щодо заявленого судді Чеботаренко О.Л. відводу , головуючий по справі суддя Чеботаренко О.Л. заявила про самовідвід, який був вмотивований тим, що підстав для самовідводу до пред'явлення заяви стороною відповідача (позивача за об'єднаним позовом) про відвід не було, однак після оголошення та дослідження заяви про відвід головуючий по справі прийшла до висновку, що у відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 існують сумніви в об'єктивності і неупередженості головуючого по справі судді Чеботаренко О.Л., оскільки в заяві про відвід це неодноразово зазначено, що є недопустимим. Тому для уникнення будь-яких сумнівів у відповідача (позивача за об'єднаним позовом) щодо безсторонності та неупередженості суду при розгляді конкретної судової справи та для укріплення довіри до судової системи у цілому головуючим суддею заявлено самовідвід.

Позивач залишив розгляд питання про самовідвід на розгляд суду, а відповідач та її представник не заперечували проти задоволення заяви про самовідвід головуючого судді.

Вислухавши думку сторін ,суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до п.д) ч.1 ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу), суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Крім того, за принципом, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду, суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (див. рішення від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У ст. 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У зв'язку із наведеним, зважаючи на те, що самовідвід від розгляду справи лише сприятиме уникненню сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді, прийняттю законного та об'єктивного рішення у розумні строки, недопущення порушення прав та законних інтересів учасників цивільного провадження, то він підлягає задоволенню.

Справу ж слід передати на повторний автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відхилити відвід, заявлений відповідачем ОСОБА_2 та представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 головуючому по справі судді Чеботаренко О.Л.

Заяву головуючого по справі судді Чеботаренко О.Л. про самовідвід задовольнити.

Справу передати до канцелярії Красноокнянського районного суду для повторного автоматизованого розподілу відповідно до ст. 14 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Л. Чеботаренко