Дата документу 15.03.2019
Справа № 320/1853/19
Провадження № 6/320/58/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,

при секретарі - Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі подання державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому застосувати примусовий привід до ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Подання обґрунтовано тим, що у відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №54178225, до складу якого входять: ВП №54011242 з виконання виконавчого листа №320/10043/14-к від 16.05.2017 року, виданого Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 4000 гривень, а також ВП №54011071 з виконання виконавчого листа №320/10043/14-к від 16.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4500 гривень. 25.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54011071. 26.05.2017 року постанову про відкриття ВП №54011242. 30.05.2017 року боржнику направлено виклик на прийом до державного виконавця, але на виклик ОСОБА_2 не відреагувала. Державний виконавець вказує, що за зведеним виконавчим провадженням проведена перевірка майнового стану боржника. Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України інформація про осіб-боржників, як працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію відносно ОСОБА_2 інформація відсутня. Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби про номери рахунків та про джерела отримання доходів боржниця ОСОБА_2 на обліку не перебуває; транспортні засоби, сільськогосподарська техніка та земельні ділянки за нею не зареєстровані. 25.10.2017 року боржниці направлено виклик на прийом до державного виконавця, але на виклик ОСОБА_2 не відреагувала. 12.12.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржниці, де ОСОБА_2 повідомила, що не має наміру сплачувати борг, до квартири доступу не надала. Згідно з довідкою КП «ММБТІ» за боржницею зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_2. 13.09.2017 року з метою забезпечення виконання рішення суду виселено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна. На теперішній час боржницею жодних дій щодо виконання рішення суду не вчинено.

Державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить розглянути подання без її участі, подання підтримує у повному обсязі.

Боржник - ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд подання повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд встановив, що у відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №54178225, до складу якого входять: ВП №54011242 з виконання виконавчого листа №320/10043/14-к від 16.05.2017 року, виданого Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 4000 гривень, а також ВП №54011071 з виконання виконавчого листа №320/10043/14-к від 16.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4500 гривень.

25.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54011071 (а.с.6), а 26.05.2017 року постанову про відкриття ВП №54011242 (а.с.4).

У ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, всупереч вищезазначеному, державним виконавцем не надано підтвердження направлення боржнику даної копій постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримання вказаних постанов боржником. Тому суд вважає, що подання державного виконавця не містить доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

До матеріалів справи державним виконавцем надані копії Актів державного виконавця від 14.11.2017 року, 12.12.2017 року, в яких зазначено, що державним виконавцем Пономаренко В.Ю. були здійснені виходи за адресою проживання боржника, однак ОСОБА_2 повідомила, що не має наміру сплачувати борг, до квартири доступу не надала (а.с.9).

Положеннями ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обовязковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не повязані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними звязками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Згідно п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2314/5 від 20.07.2017) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Так, з долучених державним виконавцем копій актів від 14.11.2017 року та 12.12.2017 року вбачається, що в порушення п.8 Інструкції вступна частина акта державного виконавця не містить даних осіб, у присутності яких державним виконавцем вчинялись виконавчі дії, їх статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних.

Факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні не встановлено, а відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає державному виконавцю доступ до даного будинку, суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

З огляду на вищевикладене, застосування приводу боржника судом може бути здійснено лише в разі його неприбуття до державного виконавця без поважних причин. Тобто даною нормою вказується, що боржник повинен бути повідомлений про необхідність прибуття до державного виконавця.

Державним виконавцем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження направлення боржнику викликів про необхідність його явки до відділу державної виконавчої служби, а також підтвердження про отримання боржником вказаних викликів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що звернення державного виконавця з поданням про привід боржника є передчасним, необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.258-261, 439 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. Юрлагіна