Справа № 464/2333/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/2582/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Львів

Справа № 464/2333/18

Провадження № 22-ц/811/2582/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргуОСОБА_2

на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 2 жовтня 2018 року (суддя Бойко О.М.)

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та здійснення перерахунку,-

встановив:

Позивач звернулась з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;а здійснити перерахунок щомісячної суми аліментів за період з 8 липня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 2605, 78 грн. згідно встановленого мінімального розміру аліментів 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню ОСОБА_4, щомісячно ? усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з тим, що 8 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», та відповідно до якого визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може становити менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; здійснити перерахунок щомісячної суми аліментів за період з 8 липня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 2605, 78 грн. згідно встановленого мінімального розміру аліментів 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 2 жовтня 2018 рокувідмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у зв'язку з тим, що 8 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може становити менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та здійснити перерахунок щомісячної суми аліментів за період з 8 липня 2017 року по 30 червня 2018 року у розмірі 2605, 78 грн. згідно встановленого мінімального розміру аліментів 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

8 січня 2018 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 2 жовтня 2018 року у якому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Апеляційну скаргу вважає безпідставною, оскільки заборгованості по аліментах у нього немає. Просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року вирішено стягувати з відповідача в користь позивача на дочку аліменти, щомісячно у розмірі ? усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із позову ОСОБА_2 вбачається, що підставою її звернення з позовом про збільшення розміру аліментів є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів.

У відповідності із змінами, внесеними до ч.2 ст. 182 СК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 8 липня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів передбаченою статтею 192 СК України,та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей мінімальний розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Таким чином, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, тобто з 8 липня 2017 року за відповідною постановою державного виконавця. Заначене є обов»язком державного виконавця в силу ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», відтак, у разі нездійснення такого, стягувач вправі оскаржити дії державного виконавця у судовому порядку .

З огляду на встановлене, враховуючи відсутність підстав, визначених ст.192 СК України, зокрема, доказів про зміну майнового стану відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів, визначається законом, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 2 жовтня 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22 січня 2019 року.

Головуючий

Судді