ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2888/19

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1370/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради,

третя особа Чернігівська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Маслюк Н.В. від 23 серпня 2019 року (повний текст рішення складений 02 вересня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради про визнання права власності на гараж за набувальною давністю та залишення земельної ділянки у користуванні,

У С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради про визнання права власності на гараж за набувальною давністю та залишення земельної ділянки у користуванні, в якому просила визнати за нею право власності на металевий гараж, розташований по АДРЕСА_1 ) та залишити земельну ділянку, яка знаходиться під цим гаражем, у її користуванні.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2019 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернігівську міську раду.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного з`ясування обставин та невідповідності висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідач належним чином не довів свої заперечення проти позову, а суд ухвалив рішення саме посилаючись на заперечення відповідача. Також суд не взяв до уваги те, що вона є правонаступником своєї сестри ОСОБА_2 , яка померла в 2003 році, і в заяві про прийняття спадщини по закону від 23.12.2004 в складі спадкового майна був зазначений спірний гараж. Через довгу судову тяганину вона не мала можливості отримати дозвіл на право користування спірним гаражем та земельною ділянкою, на якій він розташований.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що не дочекавшись набрання законної сили рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року, КП "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради 10 вересня 2019 року незаконним способом забрало спірний металевий гараж, в якому були її особисті речі, і відвезло його в невідомому напрямку.

Відповідач Комунальне підприємство "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради в порядку ст. 360 ЦПК України подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року - залишити без змін.

КП "Муніципальна варта" ЧМР вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Комунальне підприємство зазначає, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Комунальне підприємство "Муніципальна варта" міської ради є уповноваженим представником власника - територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради у сфері дотримання та виконання вимог законодавства про благоустрій населених пунктів та не уповноважене управляти майном відповідної територіальної громади, а тому не є належним відповідачем у справі.

Третя особа Чернігівська міська рада передбаченим ст. 360 ЦПК України правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

21 жовтня 2019 року від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому вона просить змусити КП "Муніципальна варта" повернути спірний металевий гараж, відремонтувати його за їхній кошт, обкласти цеглою та відшкодувати моральні та матеріальні збитки в сумі 50000 грн.

Відповідно до приписів ч.6 статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Викладені ОСОБА_1 в клопотанні вимоги не були заявлені до розгляду в суді першої інстанції.

У даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до переліку тих, які, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, тому, згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачу ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено 18 жовтня 2019 року, відповідачу КП "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради та третій особі Чернігівській міській раді копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією апеляційної скарги вручено 17 жовтня 2019 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі вставлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської Ради депутатів трудящих від 26 червня 1974 №341 ОСОБА_3 як інваліду II групи загального захворювання, виділено у дворі будинку по АДРЕСА_2 земельну ділянку для розміщення тимчасових збірних металевих гаражів (а.с.48).

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної Ради депутатів м. Чернігова від 10 квітня 1995 року №61 дозволено ОСОБА_2 , інваліду другої групи, що проживає по АДРЕСА_2 , тимчасову експлуатацію металевого гаража, який раніше належав інваліду другої групи ОСОБА_3 (а.с.47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19).

Відповідно до спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2 , спадкоємцями останньої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.91-153).

Позивач ОСОБА_1 постійно проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою КП "Новозаводське" Чернігівської міської ради (а.с.23).

Також під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 користується металевим гаражем, що розташований на відстані 40 метрів від будинку АДРЕСА_2 .

13.02.2019 року інспектором - ревізором КП "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради було виявлено вищезазначений металевий гараж, який містить ознаки незаконного встановлення та підлягає демонтажу, а тому складено акт № 993 (а.с.45, 58).

Згідно листа Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 10.06.2019 року №192/2019/2-08, земельна ділянка під металевим гаражем, що розташований на відстані 40 метрів від будинку АДРЕСА_2 у право власності чи право користування не надавалась (а.с.46).

18 квітня 2019 року рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №160 "Про демонтаж тимчасових (металевих) гаражів на території міста Чернігів" вирішено демонтувати гараж по АДРЕСА_2 із будинком АДРЕСА_2 (інформаційне повідомлення № 993) (а.с.44).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник; у разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Матеріали справи не містять доказів того, що власником спірного гаражу була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний гараж перебував у її тимчасовому користуванні. Земельна ділянка, на якій розташований спірний гараж, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова. ОСОБА_1 не зверталась у встановленому порядку до повноважних органів з приводу отримання спірної земельної ділянки у користування. Чернігівською міською радою не приймались рішення щодо відмови у наданні у користування даної земельної ділянки. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади міста Чернігова є Чернігівська міська рада, а позов заявлено до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради, який є лише уповноваженим представником Чернігівської міської ради в сфері дотримання та виконання вимог законодавства про благоустрій населених пунктів та не уповноважена управляти майном відповідної територіальної громади.

Оскільки позов ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача і від заміни неналежного відповідача вона категорично відмовилася, бо вважає, що саме Комунальне підприємство "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради порушує її право на користування гаражем та земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, зважаючи на таке.

Стаття 41 Конституції України визначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Матеріали справи не містять доказів того, що власником спірного гаражу була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний гараж перебував у її тимчасовому користуванні.

У відповідності до положень ч.1, 2 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Земельна ділянка, на якій розташований спірний гараж, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова.

У справі відсутні докази того, що позивач зверталась у встановленому порядку до повноважних органів з приводу отримання спірної земельної ділянки у користування, а Чернігівською міською радою приймались рішення щодо відмови у наданні у користування даної земельної ділянки.

Судами встановлено, що органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади міста Чернігова є Чернігівська міська рада.

Позов заявлено до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради, який є уповноваженим представником Чернігівської міської ради в сфері дотримання та виконання вимог законодавства про благоустрій населених пунктів та не уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Положеннями ч. 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України). Таке клопотання в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялося.

Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни неналежного відповідача належним, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які стосуються обґрунтованості позову, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин по суті спору не підлягають перевірці, оскільки позов у справі за відсутності належного відповідача не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Відповідно до приписів ч.6 статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки у позовній заяві, поданій у встановленому законом порядку до суду першої інстанції, позивач просила визнати за нею право власності на металевий гараж, розташований по АДРЕСА_1 ) та залишити земельну ділянку, яка знаходиться під цим гаражем, у її користуванні, не можуть бути прийняті і розглядатися в суді апеляційної інстанції інші вимоги ОСОБА_1 , що викладені у її клопотанні на адресу апеляційного суду, а саме: змусити КП "Муніципальна варта" повернути спірний металевий гараж, відремонтувати його за їхній кошт, обкласти цеглою та відшкодувати їй моральні та матеріальні збитки в сумі 50000 грн., що не позбавляє ОСОБА_1 права заявити відповідний позов до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 27 листопада 2019 року.

Головуючий: Судді: