КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3430/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року (суддя Колесник О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на малолітніх дітей,

встановила:

у листопаді 2017р. позивач звернулася до суду з позовом, який уточнювала під час судового розгляду, та просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на двох малолітніх дітей, з 750грн. до 2000грн на кожного щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що з 17 вересня 2005 року по 26 лютого 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають двох дітей: синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач посилалася на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року їх шлюб розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на дітей в розмірі 750грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Позивач стверджувала, що на даний час діти через свій стан здоров'я потребують значного грошового забезпечення, крім того, вони відвідують секцію Таекван-До, за що необхідно кожного місяця сплачувати по 400грн за кожного та 250грн щорічно, а для тренувань необхідно придбавати спеціалізований одяг, однак вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітніх дітей одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити лікування дітей, відвідування необхідних гуртків та інше, а матеріальне становище відповідача з часу призначення аліментів покращилось, так як ним придбано два транспортних засоби, тому просила суд збільшити розмір аліментів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року позов задоволено. Збільшено розмір стягнення аліментів, призначений за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 року з 750грн на кожну дитину щомісяця до 2000грн щомісяця на кожну дитину, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання їх малолітніх дітей: синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 8.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач посилається на необґрунтованість рішення суду, в якому не зазначено у чому полягає покращення його матеріального стану, що судом не враховану ту обставину, що транспортні засоби ним були придбані ще до розірвання шлюбу, а потім відбулося тільки переоформлення права власності,тому його матеріальний стан не покращився.

Також відповідач зазначає, що він матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою та проживає у м. Львові, а судом не врахований розмір його заробітної плати, який після сплати податків та зборів становить 3026,80грн, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись при цьому на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено без виклику учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року, мають двох синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року шлюб сторін розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на дітей у розмірі 750грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів не є достатнім для належного матеріального забезпечення дітей, так як прожитковий мінімум на кожну дитину становить 1944грн, а відповідач за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких

перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860грн, з 1 липня - 1944грн, з 1 грудня - 2027грн.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Визначаючи розмір аліментів, суд у рішенні від 26 лютого 2013 року виходив з того, що відповідач не працює, постійного заробітку не має, однак може сплачувати аліменти у розмірі 750грн на кожну дитину, що є достатнім для утримання дітей.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач працює з 9 січня 2018 року та отримує заробітну плату у розмірі 4500грн щомісячно, 28 травня 2013 року придбав мотоцикл «KEEWAY SUPER LIGHT», 2012р. випуску, а 12 вересня 2015 року - автомобіль «Орель Кадетт», 1987р. випуску.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що раніше визначений розмір аліментів в сумі 750грн на кожну дитину щомісячно є недостатнім, оскільки діти сторін проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, тому наявні підстав для зміни розміру аліментів.

Крім того, стягнення аліментів у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував матеріальний стан відповідача та не зазначив, з яких обставин прийшов до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти по 2000грн на кожну дитину щомісячно.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів вважає, що відповідач, як працездатна особа, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000грн щомісячно на

кожну дитину, що узгоджується з положеннями ст. 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги, що заробітна плата відповідача після відрахування обов'язків податків та зборів становить 3026,80грн, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки з наданих суду довідок вбачається, що після пред'явлення даного позову відповідач перейшов на посаду з меншою заробітною платою, що розцінюється як намагання зменшити розмір аліментів, які підлягають виплаті дітям.

Твердження у апеляційній скарзі, що транспортні засоби були придбані відповідачем ще під час перебування у шлюбі з позивачем, а у подальшому відбулося тільки переоформлення права власності на них, належними доказами не підтверджені, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідач надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є пенсіонеркою, а також утримує жінку, з якою проживає, та її дитину, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як не підтверджені належними доказами.

Крім того вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку у достатньому розмірі забезпечувати утримання своїм дітям.

Разом з цим ті обставини, що діти сторін відвідують спортивну школу, а позивачем понесені значні витрати на їх лікування у приватній клініці, не є підставою для збільшення розміру аліментів, а повинні розглядатися у порядку, визначеному ст. 185 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, однак його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 2000грн щомісячно на кожну дитину на 1000грн щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк