Справа № 462/331/19
УХВАЛА

22 січня 2019 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку №1 по вул.Лаврівського у м.Львові разом з господарськими будівлями, спорудами та земельної ділянки №1, площею 0,0827 га, розташованої по вул.Лаврівського у м.Львові, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:010:0105; зобовязання державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за номером 17338971 на обєкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку площею 0,0827 га, розташовану по вул.Лаврівського у м.Львові, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:010:0105 та зобовязання державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за реєстраційним номером 01 на обєкт нерухомого майна - житловий будинок №1 по вул.Лаврівського у м.Львові разом з господарськими будівлями, спорудами.

З метою забезпечення позову позивач подав також заяву, в якій просить накласти арешт на житловий будинок №1 по вул.Лаврівського у м.Львові, загальною площею 51,7 кв.м, разом з господарськими будівлями, спорудами шляхом заборони його відчуження та накласти арешт на земельну ділянку №1, площею 0,0827 га, розташовану по вул.Лаврівського у м.Львові, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:010:0105, шляхом заборони її відчуження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та надані докази, вважаю, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 дійсно виник спір з приводу права власності на житловий будинок №1 по вул.Лаврівського у м.Львові та земельну ділянку, площею 0,0827 га, розташовану по вул.Лаврівського, 1 у м.Львові.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.01.2019р. власником житлового будинку №1 по вул.Лаврівського у м.Львові разом з господарськими будівлями, спорудами та земельної ділянки, площею 0,0827 га, розташованої по вул.Лаврівського, 1 у м.Львові є відповідачка ОСОБА_2

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2, яка з 08.11.2016р. є власником житлового будинку та земельної ділянки по вул.Лаврівського у м.Львові, у будь-який час може розпорядитися спірним будинком та земельною ділянкою, відтак, у випадку можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для нього та зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому вважаю, що заява про забезпечення позову є підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок №1 по вул.Лаврівського у м.Львові, загальною площею 51,7 кв.м, разом з господарськими будівлями, спорудами, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0827 га, розташовану по вул.Лаврівського, 1 у м.Львові, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:010:0105, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: м.Львів, вул.Лаврівського, 1.

Боржник: ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса: м.Львів, вул.Стадників, 12.

Інші відомості, передбачені п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: