Справа № 480/2106/17
Провадження №22-ц/812/2055/19
У х в а л а

22 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Прокопчук Л.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотань по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ПАТ Миколаївобленерго, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»; ВАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України; УПСЗН Миколаївського району; УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області; УПФУ у Миколаївському районі про захист прав споживача, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення, як співвідповідачів УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області та УПСЗН Миколаївського р-ну та витребування довідки про розмір субсидій, які були призначені; призначення експертизи проводки та лічильника, витребування від «Миколаївобленерго» відомості про сплату за електроенергію сусідів позивачки по сходовому майданчику; зобов`язання УПСЗН та ПФУ зробити перерахунки, відповідно до рівня інфляції; компенсування підвищення тарифів в 8-м разів на електроенергію, в 4-й рази на воду.

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказану ухвалу суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема щодо призначення експертизи. Ухвали про відмову в задоволенні клопотань (про відмову у залученні співвідповідача, витребування доказів) та ухвали про відмову в призначенні експертизи вказаний перелік не містить.

Системне тлумачення положень частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, зокрема, в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 11 та ін.).

В пункті 12 частини першої статті 353 ЦПК України законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (рішення у справі «Балатський проти України» від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі «Шульга проти України» від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі «Мусієнко проти України» від 20 січня 2011 року).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15ц.

Апеляційний суд виходить із того, що заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для відмови у проведенні експертизи підлягають розгляду судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до нього, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про відмову у проведенні експертизи, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2019 року про відмову в задоволені клопотання про призначення судової експертизи підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ПАТ Миколаївобленерго, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»; ВАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України; УПСЗН Миколаївського району; УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області; УПФУ у Миколаївському районі про захист прав споживача, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Прокопчук