КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/9578/18 Головуючий 1 інстанція - Таран Н.Г.
Провадження № 22-ц/824/1866/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Кулішенка Ю.М., суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І. розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі від якого у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 2000 року народження та ОСОБА_5 2005 року народження. Дочки знаходяться на утриманні позивача. Старша дочка ОСОБА_4 навчається за рахунок державного бюджету на денній формі навчання в Новочорторийському державному аграрному технікумі 1 рівня акредитації на 3 курсі на факультеті ветеринарної медицини. Строк навчання з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Відповідач коштів на утримання дітей не надає та повністю усунувся від утримання дочки ОСОБА_4

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6000,00 грн. до закінчення тією навчання - 30 червня 2019 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.07.2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив суд рішення скасувати в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи. Судом при визначені розміру аліментів не враховано його матеріальний стан. перебування на утриманні непрацездатних батьків. Зазначає, що він займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний мінливий дохід і тому стягнення аліментів у розмірі 4000 грн. є непомірно великим. Вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього це 2000 грн.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду від 24 жовтня 2018 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому у шлюбі з 01 червня 1999 року (а.с.11).

Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

ОСОБА_4 є студенткою третього курсу Новочортирийського державного аграрного технікуму. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с. 5).

Відповідно до довідки Новочорторийського державного аграрного технікуму № 37 від 02 лютого 2018 року ОСОБА_4 проживає в гуртожитку. Плата за цей гуртожиток становить 1940 грн. ( а.с. 6).

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 є повнолітньою, на даний час продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного:

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається, проживає у гуртожитку, на час навчання потребує матеріальної допомоги для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення з батька на її утримання аліментів є необхідним, оскільки обов'язок з утримання дитини покладається і на нього.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення на корить позивача, у твердій грошовій - 4000 грн., суд врахував обставини, що передбачені ст.182 СК України, а також те, що відповідач є приватним підприємцем, фізично здоровий.

Посилання відповідача на положення частини третьої статті 199 СК України, якими визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають той із батьків, з яким проживає дитина, є безпідставним оскільки проживання у гуртожитку на час навчання носить тимчасовий характер.

Також безпідставні посилання апелянта на те, що судом не враховано можливості його майнового стану.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має на утриманні непрацездатних батьків та має нерегулярний дохід відповідачем не надано.

Разом з тим, позивачем у порядку статті 81 ЦПК України не доведено, можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:

Судді: