№ 336/7872/18
провадження № 2/336/1132/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 березня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.12.2018 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 «Про затвердження тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» на підставі акта про проведені прилюдні торги, затвердженого відділом Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ м.Запоріжжя 25.01.2005 р. та протоколу № 1 проведення прилюдних торгів від 15.12.2004 р. його син ОСОБА_4 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане свідоцтво було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. та зареєстровано в реєстрі за р.№ 17 від 26.01.2005 р.

За умовами даного свідоцтва ОСОБА_4 набув право особистої власності на вказаний житловий будинок.

27.09.2005 р. відповідно договору дарування його син ОСОБА_4 подарував йому згаданий житловий будинок, договір посвідчено приватним нотаріусом ЗМНО Шаповаловою О.Г. за реєстраційним номером 4549.

19.03.2005 р. йому була видана будинкова книга, замість втраченої, де була відсутня інформація про реєстрацію відповідача в будинку.

Лише в грудні 2018 р., при зверненні до районного відділу соціального захисту населення при оформленні субсидії, йому стало відомо, що в будинку зареєстрований ОСОБА_3, який з 2005 р. ніколи в будинку не мешкав. Відповідач не є членом сім'ї позивача та його реєстрація в будинку створює ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю.

За позовом ОСОБА_1 просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - житловим будинком АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3 таким, що втратив право користування згаданим житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 17.01.2019 р. було відкрито провадження та призначено судове засідання на 14.02.2019 р.

14.02.2019 р. розгляд справи відкладено на 15.03.2019 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторно виклику відповідача.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З письмових документів встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 27.09.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г. за р.№ 4549 ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.6-7, 8).

Право власності позивача на згаданий житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В будинку АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3, який не є членом сім'ї позивача (а.с.20).

Відповідач за місцем реєстрації не мешкає, його фактичне місце перебування позивачу не відомо.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований в житловому приміщенні за згодою попереднього власника будинку.

На підставі договору дарування житлового будинку від 27.09.2005 року, будинок було подаровано позивачу ОСОБА_1

Відповідач не є членом сім'ї нового власника, не проживає в будинку та має реєстрацію поза волею власника, який просить усунути перешкоди в користуванні його власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування його будинком.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Фактично попереднім власником було встановлено сервітут щодо права проживання ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1.

Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

В даному випадку змінився власник будинку, у попереднього власника припинилося право власності на спірний будинок, а відповідно припинилося і право користування цим будинком у особи, якій попереднім власником надавалося право користування нерухомістю. Тобто припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування нерухомістю, а саме будинком АДРЕСА_1, оскільки його право було похідним від права власності попереднього власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) перешкоди в користуванні житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП не відомий) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк