Справа № 610/1093/18
Провадження №2/610/7/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

секретарів судового засідання - Косолапової Ю.А., Денисової В.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Шулякової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 610/1093/18 (пр. № 2/610/7/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 року позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_5, третя особа - Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, у якій просив: позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4; визначити місце проживання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що він перебував зі ОСОБА_5 у шлюбі, зареєстрованому 17.08.2002 року. На підставі рішення суду від 11.04.2016 року за позовною заявою ОСОБА_5 шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу вони мають чотирьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Одна дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною з інвалідністю, за станом здоров'я потребує постійної сторонньої допомоги та опіки. У березні 2016 року відповідач залишила його з дітьми. З її слів, вона поїхала проживати до міста Києва, щоб «почати нове життя». У квітні 2016 року позивачу запропонували тимчасову роботу в іншій місцевості, тому разом з усіма дітьми він був змушений переїхати у с. Бондарівка Марківського району Луганської області, винаймав там житло, влаштував дітей до навчальних закладів, створював для дітей належні умови проживання, піклувався про них, займався їх вихованням. Через п'ять місяців вони повернулися до с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, де зареєстровані і проживають у будинку АДРЕСА_1. Відповідач також зареєстрована за вказаною адресою, однак починаючи з березня 2016 року проживає окремо, батьківських обов'язків не виконує. Рішенням суду від 25.10.2016 року за позовною заявою позивача було стягнуто зі ОСОБА_5 на його користь аліменти на чотирьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач з 21.09.2016 року по 28.02.2018 року не сплачувала аліменти на дітей, у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам. Діти перебувають на його утриманні. При цьому ОСОБА_5 має статус багатодітної матері та щомісячно отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда. У листопаді 2016 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_10, яка після укладення шлюбу стала виконувати обов'язки матері для його чотирьох дітей, піклується про них, бере участь у їх вихованні, витрачає свою пенсію для забезпечення дітей харчуванням та лікуванням. У сім'ї для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач з квітня 2016 року не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх долею, станом здоров'я, навчанням. Такі дії відповідача свідчать про її ухилення від виконання батьківських обов'язків. Позбавлення відповідача батьківських прав є необхідним для забезпечення прав та законних інтересів дітей. Він є фізичною особою-підприємцем, займається вирощуванням винограду та городини на присадибній ділянці. Діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчаються у Чепільській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Балаклійської районної ради Харківської області. Оскільки відповідач повідомляла про наміри забрати двох дітей до себе, позивач просить визначити місце проживання усіх дітей з ним. З дітьми у нього добрі стосунки, він їх любить, має можливість забезпечити їх усім необхідним. Відповідач не має постійного місця роботи та заробітку.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року відкрито провадження у справі.

12.06.2018 року до суду надійшов відзив ОСОБА_5, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначила, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 вона не працювала, оскільки доглядала за дітьми, у тому числі за дитиною з інвалідністю - ОСОБА_6 Їх сім'я утримувалась за рахунок призначеної їй (відповідачу) державної допомоги на дітей та матеріальної допомоги, яку надавали її родичі. ОСОБА_1 протягом тривалого часу не працював, матеріальної допомоги ні їй, ні дітям не надавав, що стало причиною конфліктів між ними. ОСОБА_1 постійно ображав її, принижував, вчиняв домашнє насильство. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_1 вона звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. 04.04.2016 року ОСОБА_1 без її дозволу вивіз дітей до Луганської області. З приводу домашнього насильства вона зверталась до органів державної влади та правоохоронних органів, а з приводу виїзду ОСОБА_1 з дітьми без її дозволу до Луганської області - до Балаклійського відділу поліції, однак не отримала належного реагування та підтримки. Оскільки у Харківській області не було закладів для жінок, які є потерпілими від домашнього насильства, 08.04.2016 року вона поїхала до Київського міського центру роботи з жінками для психологічної реабілітації. Вона змушена була залишити свій будинок у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області та шукати роботу у м. Києві, щоб утримувати своїх дітей, яких вона планувала згодом забрати. Після того, як ОСОБА_1 наприкінці 2016 року разом з дітьми повернувся до с. Чепіль, вона декілька разів намагалася побачитися з дітьми, однак ОСОБА_1 заборонив дітям спілкуватися з нею. Потім у 2017 році вона намагалась забрати двох доньок зі школи, однак керівництво школи влаштувало скандал, а позивач знову став ображати і принижувати її, забрав від неї дітей, позбавив її можливості спілкуватися з ними. З цього приводу вона також зверталась до поліції. Відповідач зазначила, що саме внаслідок протиправних дій позивача вона позбавлена спілкування з дітьми, права на їх виховання та підтримку. Позивач разом зі своєю дружиною та дітьми проживають у будинку, належному на праві власності їй (відповідачу) та її синові від першого шлюбу. Також у розпорядженні позивача для задоволення потреб дітей вона залишила належний їй автомобіль. Після того, як ОСОБА_1 з дітьми виїхав до Луганської області, вона сплачувала за комунальні послуги, що надавались у с. Чепіль. Вона не має можливості забрати дітей до себе до м. Києва, де на даний час працює, однак може приділяти дітям належні час та увагу у вихідні дні або під час шкільних канікул. Вона любить своїх дітей, скучає за ними. Протягом усього часу її окремого проживання вона постійно надсилає та надає грошові кошти на утримання дітей, продукти харчування, одяг, подарунки (іграшки, книжки і т.ін.). Позивач самостійного доходу не має. Фактично діти утримуються за грошові кошти та за рахунок іншої допомоги, які надають вона та її родичі. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, відповідач зазначила, що місце проживання дітей узгоджено між нею та позивачем, а тому судового врегулювання не потребує.

19.06.2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У відзиві зазначено, що доводи відповідача про ненадання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дітей під час перебування у шлюбі зі ОСОБА_12 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 протягом подружнього життя з відповідачем працював приватним фотографом, а відповідач займалась монтажем фотографій. Ця робота була їх основним джерелом засобів до існування. ОСОБА_1 також займався вирощуванням винограду. Вони з відповідачем тримали кролів, птицю, здійснювали реалізацію саджанців винограду та худоби. Зауважив, що доводи відповідача про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства не підтверджені належними доказами.

20.06.2018 року зупинено провадження у справі у зв'язку з проведенням процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою від 27.06.2018 року припинено врегулювання спору за участю судді, відновлено провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 року справу передано для розгляду судді Тімоновій В.М.

Ухвалою від 13.09.2018 року справу прийнято до провадження судді Тімонової В.М., призначено підготовче судове засідання.

27.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Позивач зазначив, що з 2016 року відповідач не спілкується з дітьми, не допомагає їм. Він сам піклується про дітей. Спору про місце проживання дітей немає.

Представник позивача зазначив, що відповідач протягом одного року не сплачувала аліменти на дітей на користь позивача. Потім стала переказувати позивачу аліменти та пенсію. Відповідач не виконувала належним чином батьківські обов'язки, не цікавилася життям дітей, не піклувалась про їх виховання, нехтує своїми батьківськими обов'язками стосовно дитини з інвалідністю. Позивач не перешкоджає спілкуванню відповідача з дітьми, та відповідач не зверталась до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Спору про місце проживання дітей немає.

Відповідач у судове засідання не з'явилась. Її представник у судовому засіданні заперечувала проти позову. Пояснила, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав з метою отримання грошових коштів на дітей. Відповідач надає матеріальну і речову допомогу на утримання дітей, а позивач самостійного доходу не має. Пояснила, що відповідач бажає брати участь у житті дітей.

Представник третьої особи у судовому засіданні зазначила, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначив відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 з 17.08.2002 року перебували у шлюбі, який за позовною заявою ОСОБА_5 було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.2016 року (т. 1, а.с. 18, 19).

ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_5 - матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (т. 1, а.с. 20, 22, 24, 26).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною з інвалідністю, що убачається з медичної документації (т. 1, а.с. 28, 29).

Позивач разом з дітьми тимчасово проживав у с. Бондарівка Марківського району Луганської області, де винаймав житло, самостійно виховував дітей, створював належні умови для їх проживання, розвитку, навчання, що підтверджується актами соціального інспектування від 27.04.2016 року, 26.05.2016 року, актами обстеження житлово-побутових умов від 27.04.2016 року, 26.05.2016 року, 08.06.2016 року, довідкою директора Бондарівської гімназії Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (т. 1, а.с. 31-35, 37).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2016 року було стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (т. 1, а.с. 38).

На підставі зазначеного судового рішення 15.02.2017 року було видано виконавчий лист (а.с. 39). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, розмір заборгованості ОСОБА_5 по аліментам на дітей за період з 21.09.2016 року по 31.01.2018 року становив 48853,00 гривень (т. 1, а.с. 40).

19.11.2016 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10) (т. 1, а.с. 49).

Житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та її синові - ОСОБА_13, по 1/2 частці кожному, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, витягом з державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1, а.с. 109-111).

ОСОБА_1 разом з дітьми: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 зареєстровані і проживають у АДРЕСА_1. ОСОБА_5 також зареєстрована за вказаною адресою, однак фактично не проживає за місцем реєстрації (т. 1, а.с. 55, 56).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 28.02.2018 року, разом з ОСОБА_1 та його дітьми також проживає його дружина - ОСОБА_10 та її дочка - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 Санітарний стан приміщення задовільний. Є газове опалення, продукти харчування. Діти доглянуті. Кожна дитина має своє ліжко, стіл для занять. Дохід сім'ї становить 4200,00 гривень (пенсія дружини по інвалідності та втраті годувальника). На присадибній ділянці є садок, виноградник, вирощують городину. ОСОБА_1 займається вирощуванням та реалізацією саджанців винограду (т. 1, а.с. 50).

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчаються у Чепільській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Балаклійської районної ради Харківської області (т. 1, а.с. 57, 58). Згідно довідки, виданої 10.07.2018 року зазначеним навчальним закладом, ОСОБА_5 з дітьми не проживає та не бере участі у їх вихованні. Вихованням та утриманням дітей опікується їх батько - ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 65).

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Ізюмській об'єднаній ДПІ ГУ ДФС у Харківській області (т. 1, а.с. 54). Згідно медичної документації, ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т. 1, а.с. 51, 52). ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1, а.с. 53).

Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області 10.07.2018 року надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, і неможливість визначення місця проживання дітей з батьком - ОСОБА_1 У висновку зазначено, що питання про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав та визначення місця проживання дітей з батьком було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської районної державної адміністрації 05.07.2018 року, на якому були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_5 неналежно виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням та утриманням дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток: не цікавиться їх здоров'ям, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню загальних норм моралі, не створює для дітей належні умови для проживання, навчання та розвитку. ОСОБА_1 разом з дітьми зареєстровані і проживають у будинку АДРЕСА_1, право власності на який належить ОСОБА_5 та її синові - ОСОБА_13 Тому визначення місця проживання дітей з батьком може створити правову колізію та фактично не змінить місця проживання дітей (т. 2, а.с. 41-44).

З копій фіскальних чеків убачається, що ОСОБА_5 шляхом поштових переказів надсилала ОСОБА_1 грошові кошти: 11.04.2016 року - 2000,00 гривень, 30.04.2016 року - 200,00 гривень, 12.01.2018 року - 3400,00 гривень, 11.04.2018 року - 2000,00 гривень, 17.05.2018 року - 2000,00 гривень, 12.06.2018 року - 2000,00 грн, 16.07.2018 року - 2000,00 грн, 10.08.2018 року - 1000,00 грн, 14.08.2018 року - 2000,00 грн, 29.08.2018 року - 1500,00 грн, 27.10.2018 року - 5000,00 грн, (т. 1, а.с. 117, 121, 127; т. 2, а.с. 60-63).

Згідно повідомлення Центру поштового зв'язку № 2 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», ОСОБА_5 відправляла поштові перекази ОСОБА_1, який мешкав за адресою: АДРЕСА_2, у травні 2016 року на суму 2300,00 гривень, червні 2016 року - 2500,00 гривень, липні 2016 року - 2400,00 гривень (т. 1, а.с. 119).

На підтвердження відправлення відповідачем ОСОБА_5 посилок позивачу ОСОБА_1 суду надано копії фіскальних чеків від 20.04.2016 року, 30.04.2016 року, 25.06.2018 року, 29.08.2018 року (т. 1, а.с. 117, 118; т. 2, а.с. 61, 63).

Згідно дублікатів чеків КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_5 здійснювала грошові перекази на рахунок ОСОБА_1: 14.04.2017 року в сумі 2994,00 гривні, 13.09.2017 року - 301,51 гривень, 18.09.2017 року - 3185,93 гривень (т. 1, а.с. 123).

На підтвердження оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, відповідач надала суду копії квитанцій, датованих 17.05.2016 року, 26.05.2016 року, 27.07.2016 року (т. 1, а.с. 114-116).

З 25.05.2018 року ОСОБА_5 працює діловодом у ТОВ «Вітовент», позитивно характеризується за місцем роботи (т. 1, а.с. 128, 129, 134).

Згідно листа Київського міського центру роботи з жінками Департаменту соціальної політики, 15.06.2016 року ОСОБА_5 було надано консультацію лікарем-психотерапевтом (т. 1, а.с. 83).

Згідно довідки завідувача Чепільським фельдшерсько-акушерським пунктом від 10.07.2018 року, при відвідуванні сім'ї, яка проживає у АДРЕСА_1, мати дітей - ОСОБА_5 жодного разу не була присутня, за медичною допомогою звертався тільки батько дітей - ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 64).

Допитана у судовому засіданні як свідок малолітня дочка сторін - ОСОБА_7, 2006р.н., пояснила, що бачила матір рік тому. Пів-року тому отримувала від неї посилку до 1-го вересня. Не бажає спілкуватися з матір'ю та не хоче, щоб вона повернулася до них і проживала з ними. З батьком у них добрі стосунки. Коли з ними проживала дружина батька, то доглядала їх, у них склалися дружні стосунки.

Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Позов про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно її дітей ґрунтується на ухиленні відповідача від виконання обов'язків по вихованню дітей, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України).

З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно мати дітей ОСОБА_5 неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Її участь у житті дітей обмежується лише сплатою аліментів, наданням матеріальної та речової допомоги на їх утримання. Протягом тривалого часу, більше двох років, ОСОБА_5 проживає окремо у м. Києві. Вихованням дітей займається їх батько - ОСОБА_1, який піклується про них, забезпечує їм необхідні умови проживання, навчання і розвитку.

Доводи відповідача ОСОБА_5 про вчинення позивачем ОСОБА_1 стосовно неї домашнього насильства під час подружнього життя не були підтверджені належними доказами, відомості про притягнення позивача до відповідальності за вчинення домашнього насильства у матеріалах справи відсутні. Відповідачем також не доведено, що позивач перешкоджає її спілкуванню з дітьми. Допитана у судовому засіданні за відсутності ОСОБА_1 малолітня дочка сторін пояснила, що не бажає спілкуватися з матір'ю та проживати з нею.

Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягають задоволенню.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Підстави для задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дітей з батьком відсутні, оскільки діти постійно проживають з батьком і спору про їх місце проживання немає.

Беручи до уваги, що позивача ухвалою від 13.09.2018 року звільнено від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог стягуються з відповідача на користь держави у сумі 704,80 гривень.

На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 161, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, в будинку АДРЕСА_1 у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_3.

Третя особа: Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 18.

Повний текст рішення складено 22.01.2019 року.

Суддя В.М. Тімонова