Справа №464/6283/19
пр № 2-з/464/72/19
У Х В А Л А

21 листопада 2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Куйдич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Сихівському районному суді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним відмов від спадщини.

Позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом витребування із Четвертої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу та заборони видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідачці ОСОБА_3 .

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу та її слід повернути заявнику.

Так, згідно з вимогами ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак заявники просять у заяві забезпечити позов, шляхом постановити ухвалу, якою витребувати із Четвертої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу, яку було відкрито після смерті ОСОБА_4 , що не є видом забезпечення позову. А також просять заборонити видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідачці ОСОБА_3 , однак не надали достатньо доказів на обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, а відтак таку слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий Б.Р. Мичка