Провадження № 2/263/561/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька.

Ухвалою суду від 21.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Васильченко О.Г. з тих підстав, що суддя Васильченко О.Г. розглядала справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у 2016 році, справа була розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_2 за його письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Однак, ОСОБА_2 вказану заяву не писав, оскільки в той час перебував у рейсі. Відповідач звернувся до правоохоронних органів з заявою про внесення дій особи, яка подала від його імені заяву, до ЄРДР. 03.12.2018 року заява ОСОБА_2 внесена до ЄРДР. Вказана обставина викликає сумнів у неупередженості судді.

Представник позивача - адвокат Гейша В.О. заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, оскільки вважає, що суддею винесено правомірне рішення, дійсно в матеріалах справи про розірвання шлюбу є заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, яка завірена ним, як адвокатом, оскільки він, як адвокат зустрічався зі сторонами по справі, які дійшли згоди щодо розгляду справи, заяви позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутністю ним особисто 16.01.2017 року були подані до канцелярії Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод…».

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи викладене, з метою виключення будь-якого сумніву в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Васильченко О.Г. від участі в розгляді цивільної справи №263/15742/18 (2/263/561/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Дану справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г.Васильченко