ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Чернівці

Справа № 761/29845/19

Провадження № 22-ц/822/1106/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар - Собчук І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним, головуючий у І-й інстанції - Іщенко О.В. ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2019 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року цивільну справу №761/29845/19 передано на розгляд до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

На ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Вважає, що ухвала суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. На виконання вимог ухвали суду від 25 вересня 2019 року на вимогу суду нею було надіслано позов з внесенням змін.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи видно, що у липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року цивільну справу №761/29845/19 передано на розгляд до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів недотримання вимог статей 175 - 177 ЦПК України, а саме, позивач в тексті позовної заяви не посилається на докази щодо порушення її прав та інтересів зі сторони відповідачів при укладанні угоди. Не зазначає та не посилається на докази, коли саме їй стало відомо про обман зі сторони відповідачів. Не посилається на докази, що їй заважало з моменту укладення угод звернутися до суду.

У зв`язку з цим позивачу надано дводенний строк для усунення зазначених недоліків.

Проте, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням всіх недоліків.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частинною 3 статті 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 5 статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції посилався на те, що позивачка не виправила всіх недоліків.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції порушив вимоги статті 13 ЦПК України, якою передбачено вільний вибір позивачем способу захисту та доказів, якими він буде підтверджувати свої позовні вимоги.

Стаття 175 ЦПК України закріплює вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Однак судом першої інстанції не враховані положення статті 197 ЦПК України, відповідно до пункту 7 частини 2 якої у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами статті 89 ЦПК України.

Пунктом 2 (абз.4) та пункті 7 (абз. 4) постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З наведеного вбачається, що питання оцінки обґрунтованості заяви вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про її необґрунтованість, заява може бути залишено без задоволення.

Відмова в судовому захисті суперечить положенням статей 55, 124 Конституції України.

Повернення позовної заяви без розгляду - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті позивачем.

З приводу вказаного питання Європейський суд з прав людини висловив у справі «Чуйкіна протии України» свою позицію, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції «Право на справедливий суд», забезпечують кожному право звертатися до суду із позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (п. 50 рішення ЄСПЛ в справі «Чуйкіна протиУкраїни»).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення позовної заяви з підстав невиправлення всіх недоліків.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Отже, часткове виконання вимог, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, може бути підставою для продовження процесуального строку з ініціативи суду для дотримання гарантій доступу до суду, а не повернення позовної заяви.

Зазначених вимог закону суд не дотримався і, не будучи позбавленим можливості продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, таким правом не скористався, чим обмежив сторону позивача у доступі до правосуддя в розумінні практики Європейського суду з прав людини, допустив порушення норм процесуального права та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин, відповідно до статті 379 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк