ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів: Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України, що знаходиться на території Соборного району у м. Дніпрі, Державної казначейської служби України про стягнення упущеної вигоди, завданої невиконанням судового рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, що знаходиться на території Соборного району у м. Дніпрі, Державної казначейської служби України про стягнення упущеної вигоди, завданої невиконанням судового рішення, визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати (а.с.15).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений законом строк.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України, що знаходиться у м.Дніпрі, зокрема в Соборному районі про стягнення упущеної вигоди, завданої невиконанням судового рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивачу слід зазначити у позовній заяві в особі якого саме органу, він звернувся з позовом до Держави України, його повне найменування, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи. В обґрунтування заявлених вимог посилався на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року у справі №201/17000/17, проте її оригіналу або копії, до матеріалів справи не долучив. Позовна заява не містила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, не містила підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надав пояснення на виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетроська від 16 жовтня 2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року зазначена позовна заява була повернута позивачу як неподана. В обґрунтування ухвали суддя посилається на те, що в зазначений термін всі недоліки були неусунені.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Частинною 3 ст.185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем на власний розсуд зазначено найменування відповідача.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч.1 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо обов`язкової необхідності надання позивачем уточненої позовної заяви з додатками щодо кожного з відповідачів, доказів, що підтверджують викладені обставини позову, а також надання підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цих відповідачів з тим самим предметом і підстав, з огляду на наступне.

Чинним законодавством України не передбачено, що підставою для повернення позовної заяви є не зазначення доказів, зокрема згідно ч.4 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Необхідні для вирішення справи докази, можуть бути долучені до початку розгляду справи, зокрема у підготовчому судовому засіданні, також це стосується уточнення позовних вимог, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги - може стати підставою для відмови в задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Також, слід зазначити, що суддя першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву ОСОБА_1 порушивши права позивача на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України, кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, постановлена з порушенням норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида