Справа № 128/2453/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про встановлення факу родинних відносин, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про поділ спадкового майна, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_3 в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці та право на майновий пай. Також до складу спадщини входить будинковолодіння № АДРЕСА_1, що належало померлій, як голові робочого двору згідно погосподарських книг Вінницько-Хутірської сільради Вінницького району, яка приймала участь у створенні майна двору. Однак, свідоцтво про право власності на даний будинок мати за життя не отримала. Позивач зазначає, що у зв'язку з даними обставинами він не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі.

Також позивач зазначає, що що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 були: він та рідна донька спадкодавиці - відповідачка ОСОБА_2. Однак, у його свідоцтві про народження мати значиться як: «ОСОБА_3» (російською мовою), в зв'язку з чим він також не може підтвердити факт родинних відносин з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки в свідоцтві про її смерть вона записана як: «ОСОБА_3».

Вказує, що він фактично прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, так як постійно проживав з нею на момент смерті за однією адресою і по теперішній час зареєстрований в АДРЕСА_1.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, крім відповідачки ОСОБА_4, які прийняли спадщину - відсутні.

Також позивач зазначає, що в даний час вони з його сестрою ОСОБА_2 домовилися про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті їхньої матері. А саме домовилися, що він успадковує на праві власності та в порядку поділу спадкового майна спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_2 успадковує земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 та майновий пай, права на які вона вже оформила в нотаріальній конторі. Однак, в даний час посвідчити договір про поділ спадкового майна в нотаріальній конторі вони не мають можливості з ряду причин.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1.

В судове засідання учасники справи не з'явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача ОСОБА_1 згідно ордера ОСОБА_5 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідачі в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги визнають.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих ними до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 16 березня 2000 року виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 та на майновий пай. Також до складу спадщини входить будинковолодіння № АДРЕСА_1.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 є діти спадкодавиці: ОСОБА_1 (позивач по справі) та ОСОБА_2 (відповідач по справі), що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7, 8) та копією спадкової справи № 607/2003, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_3.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року своєї матері ОСОБА_3, так як постійно проживав з нею на момент смерті за однією адресою і по теперішній час зареєстрований в АДРЕСА_1, що підтверджується: довідками Вінницько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області від 14.06.2018 року за № 884 та від 24.07.2018 року за № 1166 (а.с. 26, 21); актом, складеним комісією в присутності сусідів, затвердженим Вінницько-Хутірською сільрадою Вінницького району Вінницької області від 16 липня 2018 року (а.с. 27), що згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті матері, свідчить про фактичне прийняття спадщини.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, крім ОСОБА_4, які прийняли спадщину - відсутні, що вбачається з згаданої вище копії спадкової справи.

В даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися з про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року їхньої матері ОСОБА_3, що підтверджується письмовим договором про поділ спадкового майна (а.с. 33). А саме, домовилися, що ОСОБА_1 успадковує на праві власності та в порядку поділу спадкового майна спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_2 успадковує земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 та майновий пай, на які вона вже отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією згаданої вище спадкової справи.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Однак, в даний час посвідчити договір про поділ спадкового майна в нотаріальній конторі вони не мають можливості, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно видано на ім'я ОСОБА_2, а згідно спадкової справи інші спадкоємці відсутні, тому нотаріус не може посвідчити договір про поділ спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок на ім'я ОСОБА_1. Також у спадкоємця ОСОБА_1 відсутній факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме не підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно є рідним сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця на спадковий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04 вересня 2018 року за № 1795/02-31 (а.с. 32).

Встановлено, що у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 в графі мати значиться: «ОСОБА_3» (російською мовою), а в свідоцтві про смерть матері вона записана як: «ОСОБА_3».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, має для позивача юридичне значення, оскільки дає право на подальше оформлення ним своїх спадкових прав після смерті матері.

Той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, підтверджується наступним: копією архівної довідки Державного архіву Вінницької області від 26.07.2018 року за № 07-2434/7 про наявність актового запису про народження громадян по Різдво-Богородицькій церкві с. Хижинці, Вінницького повіту Подільської губернії (нині - Вінницького району Вінницької області) за 1909 -1914 роки, де є актовий запис № 24 від 18 вересня 1910 року про народження 9 вересня 1910 року дочки ОСОБА_3; батьки: ОСОБА_6, ОСОБА_7 - обоє православного віросповідання; архівною довідкою Державного архіву Вінницької області від 27.07.2018 року за № 07-2433/7 про відсутність в актових записах про шлюб громадян по с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області за 1930 рік актового запису про одруження ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с. 10, 11, 12, 13); довідкою виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 1166 від 24.07.2018 року, про те, що на момент смерті ОСОБА_3 (Севовтіянівни) 15.03.2000 року, її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав разом із нею та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21); довідкою виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 1168 від 24.07.2018 року (а.с. 23); виписками з погосподарських книг (а.с. 29-31); актом складеним комісією в присутності сусідів, затвердженим Вінницько-Хутірською сільрадою Вінницького району від 16 липня 2018 року (а.с. 27).

Так, згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради станом на 15.04.1991 року головою будинковолодіння № АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, з 1986 року та станом до 15.04.1991 року вона в колгоспні не працювала, а тому дане будинковолодіння відноситься до категорії робочих дворів.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), а згодом - Вказівками № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Факт володіння, користування та розпорядження будинковолодінням № АДРЕСА_1 спадкодавицею ОСОБА_3 підтверджується довідками Вінницько-Хутірської сільської ради за № 884 від 11.06.2018 року, за № 1113 від 17.07.2018 року, за № 1169 від 24.07.2018 року, за № 1167 від 24.07.2018 року (а.с. 21-26); виписками з погосподарських книг Вінницько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області (а.с. 29-31) та ксерокопією технічного паспорта, виготовленого ФОП «ОСОБА_11» від 29.06.2018 року (а.с. 16-19).

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, визначене в договорі про поділ спадкового майна, іншого способу захисту своїх спадкових прав, крім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, а тому суд вважає понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 315, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, що складається згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП «ОСОБА_11» від 29.06.2018 року, з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; ґанку з козирком; сараю під літерою «Б»; погребу під літерою «п/Б»; сараю під літерою «В»; убиральні під літерою «Г»; сараю під літерою «Д»; воріт з хвірткою № 1; огорожі № 2.

Судові витрати по справі - залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А. Ганкіна