Дата документу 15.03.2019 Справа № 315/752/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 315/752/18 Головуючий у 1 інстанції: Ярош С.О.
№ 22-ц/807/642/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України, про встановлення юридичного факту прийняття участі в бойових діях на території Народної республіки Ангола,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Запорізький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України, про встановлення юридичного факту прийняття участі в бойових діях на території Народної республіки Ангола.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він 13.05.1986 року був призваний для проходження дійсної військової служби в ряди Збройних сил СРСР, в період з 10.06.1986 року по 26.05.1987 року він проходів військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 в м. Сєвероморськ за посадою спеціаліст ВУС 837037А в званні матрос, після чого був відряджений для проходження подальшої військової служби в військову частину № НОМЕР_2 в м. Луанда Народної республіки Ангола, де в період з 12.06.1987 року брав участь у бойових діях у званні матрос, 06.06.1989 року був звільнений в запас по закінченню строку військової служби, вказані обставини підтверджуються записами у його військовому квитку, цей факт підтверджується також тим, що він проходив курс профілактичного лікування від малярії, що підтверджується довідкою, він є дійсним членом Міжнародної громадської організації «Союз ветеранів Анголи», факт його участі у бойових діях можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 22.08.2017 року рішенням №35 комісії Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України йому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, мотивуючи тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року №63 затверджено перелік держав і періодів бойових дій на їх території, де визначено період ведення бойових дій в республіці Ангола з листопада 1975 року по листопад 1979 року, тоді як період його служби не входить в даний період.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд, встановити юридичний факт його участі у бойових діях з 12.06.1987 року по 31.05.1989 року в складі Збройних Сил СРСР військової частини № НОМЕР_2 під час проходження строкової військової служби на території Народної республіки Ангола.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року заяву задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймав участь у бойових діях на території Народної республіки Ангола в період з 12.06.1987 року по 31.05.1989 року в складі Збройних Сил СРСР військової частини № НОМЕР_2 під час проходження строкової військової служби на території Народної республіки Ангола.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Запорізький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони Україниподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що до суду звернувся заявник з заявою про встановлення факту участі в бойових діях на території Анголи. Звернення до суду обумовлене необхідністю надання заявникові прав учасника бойових дій, передбачених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Заявник посилався на те, що йому відмовлено у досудовому порядку у наданні такого статусу.

Так, 22.08.2017 року рішенням №35 комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України заявнику відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій в зв`язку з тим, що період з 12.06.1987 року по 06.06.1989 року не входить до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, де визначено період ведення бойових дій на території Анголи з листопада 1975 року по листопад 1979 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року №63.

Суд першої інстанції вважав, що в такому разі, факт участі заявника в бойових діях на території Анголи має бути підтверджений в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції не узгоджуються з чинним законодавством.

Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд встановлює не будь-які юридичні факти, а тільки такі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи убачається, що заявник просить встановити факт участі у бойових діях під час проходження військової служби.

Встановлення даного факту заявник пов`язує з виникненням права на отримання статусу учасника бойових дій, в чому йому було відмовлено комісією Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Для вирішення питання про можливість встановлення статусу учасника бойових дій чинним законодавством визначений інший позасудовий порядок розгляду, а саме шляхом звернення до комісії обласного військового комісаріату по розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветеранів війни та визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

І тільки у разі незгоди з рішенням зазначеної комісії, заінтересована особа має право на звернення до суду, але не з заявою про встановлення факту участі у бойових діях, а з позовом про оскарження дій військомату та прийнятого рішення у передбаченому законом порядку, шляхом звернення до відповідного адміністративного суду.

Тож оскільки законодавством визначено позасудовий порядок, який дає змогу особі встановити статус учасника бойових дій, то ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Всі обставини справи, у тому числі ті, які пов`язані з доказуванням факту участі заявника у збройних конфліктах в період проходження військової служби, мають бути доведені у позасудовому порядку, оскільки законодавством визначено позасудовий порядок вирішення цього питання та передбачено право на оскарження у судовому порядку саме відповідного протоколу комісії про відмову у встановленні такого факту.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року (справа № 490/9547/17 провадження № 61-15009св18).

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту участі у бойових діях.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року по цій справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 березня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков