Провадження № 2/597/290/2019
"26" листопада 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
у складі: судді Шевчук В.М.
за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 19.09.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1633, покликаючись на те, що між ними почали виникати непорозуміння та сварки через те, що в них різні погляди на життя та шлюбні відносини, що призвело до розладу сімейних стосунків. З 2017 року вони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від спільного шлюбу з відповідачем у них неповнолітніх немає. Також позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, а також просить судові витрати покласти на позивача.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надала у встановлений судом строк відзиву до суду. Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а тому справу слід розглянути за відсутності відповідачки з постановленням заочного рішення.
За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Сторони уклали шлюб 19.09.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1633, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.09.2013 року.
Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.
Судом встановлено, що між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що призвели до розладу сімейних стосунків. На даний час їхній шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу та не бажає миритися з відповідачкою, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Згідно з вимогами ст.24 СК України шлюб грунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом установлено, що позивач втратив почуття поваги та любові до відповідачки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 288-289, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який зареєстрований 19.09.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1633.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачкою протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя