Справа № 355/1556/18
Провадження № 2/355/42/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретарів судового засідання: Старенької С.М., Ющенко Л.А., Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач 1), ОСОБА_2 (надалі позивач 2) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 (надалі відповідач) з вимогою про визнання права власності на майно, як спадкоємців за законом. Позов обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5, який є їхнім батьком та чоловіком позивачів. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Джурою С.В. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтві про право на спадщину за законом, а також відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що спадкоємцями не подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності померлого на спадкове майно та з метою реалізації спадкових прав позивачів, рекомендовано звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку, а за ОСОБА_2 визнати право власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 66,0 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася. За вказаною в позовній заяві адресою судом було направлено: копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, повістку. Конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки, суду не повідомила.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також відповідач, який належним чином повідомлений не з'явився в судове засідання та причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

31 жовтня 2018 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про відкриття провадження у справі та призначення справи за правилами загального позовного провадження було зобов'язано приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Джуру С.В. надати копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30 січня 2018 року (а.с. 14), ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_5. В день його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

15 травня 1969 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, після реєстрації присвоєно прізвище дружині ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 15 травня 1969 року (а.с. 12).

Ксерокопія свідоцтва про народження від 13 квітня 1977 року свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_1 (а.с. 13), яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на "ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданого 27 квітня 1996 року (а.с. 11).

Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, виданого ККП виконавчого комітету Баришівської Районної Ради депутатів трудящих Київської області 22.12.1969 року вбачається, що ОСОБА_5 було надано земельну ділянку АДРЕСА_1 (16-17).

Під час спільного подружнього проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у 1975 році побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки №383, виданої Баришівською селищною радою Київської області 27 липня 2018 року в зв'язку з впорядкуванням адрес будинків та земельних ділянок на території ради, адресу будинку в АДРЕСА_1, який належить покійному ОСОБА_5 було змінено на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

ОСОБА_5 ніякого розпорядження (заповіту) стосовно свого спадкового майна за життя не зробив.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його донька ОСОБА_1, а також його дружина ОСОБА_2 Син спадкодавця - ОСОБА_11, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 до відкриття спадщини, має неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, спадкоємцем за правом представлення як онук спадкодавця відповідно до ст. 1266 ЦК України, являється ОСОБА_4, який спадкує ту частку, яка належала б за законом його батькові (синові спадкодавця), якби він був живим на момент відкриття спадщини і таким, що прийняв спадщину (ч. 4 ст. 1268, ст. 1273 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо не відмовилася від прийняття спадщини за згодою батьків і органу опіки та піклування шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу). Інших спадкоємців за законом чи тих, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, немає.

З ксерокопії спадкової справи №12/2018, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5, витребуваної судом у порядку підготовки справи до розгляду вбачається, що 27 липня 2018 року позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області Джури С.В. із заявами про прийняття спадщини (спадщину вони прийняли фактично шляхом постійного проживання з померлим за адресою: АДРЕСА_1, де продовжують проживати на даний час) та отримали витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 липня 2018 року. Однак було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтві про право на спадщину за законом, а також відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що спадкоємцями не подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності померлого на спадкове майно, про що приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 26).

Відповідно до матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 18-23).

V. Оцінка Суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 відзив на позовну заяву не надала.

Таким чином, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті чоловіка та батька ОСОБА_5, вони в силу закону мають право на спадщину спадкового майна та всіх прав, які належали померлому. Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не можуть по незалежних від них причин, в зв'язку з чим, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а також не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1966, 1269 ЦК України,ст. 60 СК України, Інформаційним листом №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання права власності на майно - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 66,0 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

3. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 66,0 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк

Повний текст судового рішення виготовлено

21.01.2019 року