Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1384/19

13 листопада 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю: представника позивача-адвоката - Левкуна Д.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 12.08.2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 128.

З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є неповнолітнім. Батьками записані ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.10).

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами по справі було розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2015 року.

Крім того, згідно даного рішення неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.9).

14.11.2018 року позивач змінила своє прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ", що стверджується копією свідоцтва про зміну імені від 14.11.2018 року, виданого Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 66 (а.с.8).

На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.04.2018 року за № 2-18/370 (а.с.13).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного депутатом Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином проживають в будинку батьків, нерухомого майна і земельних ділянок не мають. Зі слів позивача ОСОБА_1 останню матеріальну допомогу від відповідача вона отримувала в грудні 2018 року (а.с.12).

Таким чином, як перевірено в судовому засіданні, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона офіційно працює, однак отримує мінімальну заробітну плату, а тому сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дитину, у зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2019 року становить 1699гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача розрахункової квитанції №6/2019 від 25.04.2019 року та розрахункової квитанції №7/2019 від 25.04.2019 року витрати на правничу допомогу склали 2000 грн. 00 коп.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. згідно розрахункової квитанції №6/2019 від 25.04.2019 року та розрахункової квитанції №7/2019 від 25.04.2019 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 08.07.2019 року і проводити щомісячно до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 2000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2019 року