ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №582/1067/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/5155/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

заявника ОСОБА_1 , її представника Ганненка Олега Сергійовича , представника позивача ОСОБА_3 Гурнак Світлани Олексіївни ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника Ганненка Олега Сергійовича , на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2016 року в складі судді Жмурченко В. Д., ухваленого у смт Недригайлів, повний текст якого складений 28 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, які розташовані на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшана, Недригайлівського району Сумської області.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2016 року визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 2,20 га, визначену у державному акті серії РЗ № 714827, та площею 0,35 га, визначену у державному акті серії РЗ № 718916, що розташовані на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначення яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належали спадкодавцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшана, Недригайлівського району Сумської області.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 , тобто особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та законні інтереси, яка діє через представника Ганненка Олега Сергійовича , оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 Ганненко О.С. , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, в апеляційній скарзі йдеться про те, що спадкодавець ОСОБА_5 , мати заявниці ОСОБА_1 , до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з дочкою ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 червня 2019 року, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона є тією особою, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері. Крім того, адвокат Ганненко О.С. звернув увагу і на ту обставину, що 19 січня 2006 року спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт, за яким Державний акт на право власності на земельні частки (паї), що знаходяться в СЗАТ «Вільшана» Недригайлівського району заповіла ОСОБА_1 . При цьому, як вказав заявник, цей заповіт в силу вимог ч. 3 ст. 1254 ЦК України скасував попередній заповіт у відповідній частині, що був складений ОСОБА_5 14 січня 2000 року і на який позивач посилалась, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, та який суд першої інстанції взяв до уваги при ухваленні оскарженого рішення. Ураховуючи викладене, заявник апеляційної скарги вважає, що саме ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем, а оскарженим рішенням її фактично було позбавлено права на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гурнак С.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

При цьому, представник позивача погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивач є єдиною, хто прийняв спадщину та має право на неї, проте, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. До того ж, представник позивача ОСОБА_3 Гурнак С.О. зазначила, що про існування іншого заповіту на ім`я ОСОБА_1 стало відомо лише з апеляційної скарги, а тому залучати останню до участі у справі не було підстав, ураховуючи, зокрема, і те, що ОСОБА_1 не надала доказів, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника Ганненка О.С. про задоволення апеляційної скарги і пояснення представника позивача ОСОБА_6 Гурнак С.О. про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки суд першої інстанції виходив з того, що відсутність державних актів перешкоджає позивачу оформити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5 та в повному обсязі розпоряджатися спадковим майном, а оформити документи на земельні ділянки в позасудовому порядку неможливо.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за життя спадкодавцю ОСОБА_5 належали земельні ділянки площею 2,20 га та площею 0,35 га, розташовані на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державними актами серії РЗ № 714827 та РЗ № 718916 від 29 листопада 2002 року, відповідно (а.с. 71 - 72).

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 12 листопада 2015 року земельній ділянці площею 2,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області присвоєний кадастровий номер 592384400:02:002:0132. У свою чергу, земельна ділянка площею 0,35 га з аналогічним цільовим призначенням, що також розташована на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області має кадастровий номер 592384400:02:002:0193 (а.с. 22, 25).

Відповідно до заповіту від 14 листопада 2000 року, посвідченого секретарем виконкому Вільшанської сільської ради, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати по закону, в тому числі належний їй жилий будинок з господарськими будівлями, присадибною земельною ділянкою, земельний пай, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.5).

Отже, встановлено, що за життя ОСОБА_5 належали дві земельні ділянки площею 2,20 га та площею 0,35 га, розташовані на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державними актами серії РЗ № 714827 та РЗ № 718916 від 29 листопада 2002 року, відповідно, та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Підтверджень того, що ОСОБА_5 належали будь - які інші земельні паї немає.

За даними довідки Виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Недригайлівського району від 25 червня 2015 року ОСОБА_5 до дня смерті проживала в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області. Спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала разом з спадкодавицею на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних немає. Заповіт від імені ОСОБА_5 , засвідчений виконавчим комітетом сільської ради, не змінений та не скасований (а.с. 9).

У липні 2016 року ОСОБА_3 зверталася до Недригайлівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті ОСОБА_5 . Проте, листом від 12 липня 2016 року за № 619/0116 в.о. завідувача державної нотаріальної контори повідомила заявника про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які б дійсно підтвердили право власності померлої на спадкове майно (а.с. 34).

Разом з тим, з дубліката заповіту від 19 січня 2006 року, посвідченого секретарем виконкому Вільшанської сільської ради та зареєстрованого в Спадковому реєстрі, вбачається, що ОСОБА_5 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . Державний акт на право власності на земельні частки (паї), що знаходяться в СЗАТ «Вільшана» Недригайлівського району Сумської області (а.с. 69 - 70).

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 червня 2019 року встановлено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 (а.с. 67 - 69).

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України йдеться про те, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 369/3186/17 (провадження № 61-42486св18) зазначено, що «при складенні заповідачем декількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно.

Аналіз ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів.

Таким чином, на підставі вказаних норм права колегія суддів приходить до висновку, що останній заповіт ОСОБА_5 від 19 січня 2006 року скасував попередній її заповіт, складений 14 листопада 2000 року, в частині визначення спадкоємця на спадкове майно, яким є спірні земельні частки (паї). Зокрема, за заповітом від 14 листопада 2000 року спадкодавиця зробила розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно, у тому числі і земельний пай, що знаходиться в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області, вона заповіла ОСОБА_3 (а.с. 6). У той же час, за останнім заповітом ОСОБА_5 від 19 січня 2006 року земельні частки (паї), що знаходяться в СЗАТ «Вільшана» Недригайлівського району Сумської області вона заповіла свої дочці ОСОБА_1 (а.с. 69).

Отже, ухвалюючи рішення по даній справі, суд першої інстанції в повній мірі не з`ясував обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, зокрема, не перевірив наявність інших заповітів, складених ОСОБА_5 , та не звернув увагу на ту обставину, що визначення спадкоємця на право спадкування за заповітом на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, повинно відбуватися згідно заповіту ОСОБА_5 від 19 січня 2006 року, за яким спадкоємцем двох земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вказана її дочка ОСОБА_1 , тому дійшов помилкового висновку про те, що спадкоємець за заповітом від 14 листопада 2000 року позивач ОСОБА_3 має право на спірні земельні ділянки.

Ураховуюче викладене, доводи апеляційної скарги про те, що останнім заповітом ОСОБА_5 від 19 січня 2006 року було скасовано її попередній заповіт від 14 листопада 2000 року в частині визначення особи спадкоємця на земельні частки (паї) знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_3 , яка є інвалідом ІІ групи не підлягають задоволенню та у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, тому на підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 за рахунок держави необхідно компенсувати сплачений нею судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 826 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника Ганненка Олега Сергійовича , задовольнити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 826 грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов