Справа № 331/8571/14-ц
Провадження № 4-с/331/16/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Швакової Анастасії Андріївни про накладення штрафу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коломоєць І.В. звернувся до суду з вказаною скаргою, в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій просив суд : скасувати постанову державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного гериторіального управління юстиції у Запорізькій області - Швакової Анастасії Андріївни від 28.01.2019 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 10703,22 гривень; скасувати постанову державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головною гериторіального управління юстиції у Запорізькій області - Швакової Анастасії Андріївни від 28.01.2019 р. про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 3570,00 гривень; стягнути з Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати .

Дослідивши матеріали скарги, суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити з наступних підстав .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно за ч.1 ст.19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчим документом.

Частиною 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такого висновку суд дійшов із врахуванням правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України від 06.06.2018 у справі №921/16/14-г/15 та постанові Верховного Суду від 20.08.2018 у справі № 908/2310/16, які згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України суд має враховувати при застосуванні відповідних норм права.

Таким чином, оскільки скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

За змістом ст. 20 КАС України зазначений спір не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду, а підсудний окружному адміністративному суду.

На підставі ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.3, 63, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.19, 186, 260, 263, 352, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Швакової Анастасії Андріївни про накладення штрафу відмовити.

Роз»яснити скаржнику , що розгляд даної скарги належить до юрисдикції Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання 18.03.2019.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Є. Жукова

18.03.2019