Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 757/29398/17-ц

провадження № 61-1398св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва, у складі судді Батрин О. В.,

від 13 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Іванової І. В., Мельника Я. С., від 11 грудня

2018 року.

Короткий зміст позовних заяв та їх обґрунтування

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг енергопостачальника ПАТ «Київенерго». Зазначав, що відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки щодо централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується відповідними актами, внаслідок чого в його квартирі утворився конденсат, який призвів до цвітіння стін та дерев`яних частин вікон.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд зобов`язати ПАТ «Київенерго» відключити квартиру АДРЕСА_2 від централізованого опалення, постачання гарячої води, а у випадку невиконання цього рішення - дозволити власнику цієї квартири самостійно відключитися від централізованого опалення, постачання гарячої води; зобов`язати

ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з централізованого опалення, знизивши вартість наданих

ПАТ «Київенерго» послуг; зобов`язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з постачання гарячої води та виставляти рахунки за надання послуг з постачання гарячої води за тарифами постачання холодної води до моменту приведення їх кількісних та/або якісних показників до затверджених нормативів (норм) споживання; зобов`язати ПАТ «Київенерго» оплатити вартість ремонтних робіт (матеріали, фарбування стін) на суму 81 317,96 грн та вартість реставрації дерев`яних частин вікон на суму 37 410 грн, відшкодувати витрати, які позивач поніс у зв`язку з утепленням квартири у розмірі 71 931,80 грн; зобов`язати

ПАТ «Київенерго» оплатити вартість надлишково сплачених коштів за електроенергію в розмірі 3 тис. грн; зобов`язати ПАТ «Київенерго» відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

ПАТ «Київенерго» не є належним органом, який надає дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Направлені відповідачу акти-претензії, які є додатком до претензії, оформлені неналежним чином.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин. Відповідач не є органом, який надає відповідний дозвіл.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що відповідач як постачальник надає послуги неналежної якості, що підтверджується відповідними актами-претензіями. Суди не застосували аналогію права та не звернули увагу на те, що станом на дату розгляду справи на законодавчому рівні не врегульовано порядку відключення споживачів окремої квартири від мереж централізованого опалення. Чинним законодавством не заборонено відключення окремого житлового приміщення від мереж централізованого теплопостачання. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про проведення перевірки якісних показників надання послуг.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

11 лютого 2019 року справу передано судді-доповідачу.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд справи за участю його або представника.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Ураховуючи те, що триває стадія попереднього розгляду, під час якої судове засідання не проводиться, повідомлення учасників не передбачено ЦПК України, підстави для задоволення клопотання про розгляд справи за участю позивача або його представника відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

05 серпня 2014 року між ПАТ «Київенерго» (виконавцем послуг) та комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївської району» (перейменоване на комунальне підрприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») (балансоутримувачем) укладено договір

№ 0110001 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності, відповідно до умов якого ПАТ «Київенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будинку АДРЕСА_3 згідно з додатком № 1 до договору (а. с. 67-74)

Обґрунтовуючи позов про неналежну якість наданих відповідачем послуг, позивач надав акти-претензії: від 13 січня 2016 року (а. с. 14), від 30 грудня 2016 року (а. с. 18), від 31 січня 2017 року (а. с. 27), від 28 лютого 2017 року (а. с. 28), від 31 березня 2017 року (а. с. 29), від 28 грудня 2016 року (а. с. 38),

від 13 січня 2017 року (а. с. 39), від 28 квітня 2017 року (а. с. 40).

До ПАТ «Київенерго» позивачем направлено лише три з них, а саме: акт-претензія від 13 січня 2016 року; акт-претензія від 28 грудня 2016 року; акт-претензія від 30 грудня 2016 року, які є додатком до претензії від 30 грудня 2016 року (а. с. 42-51).

На підставі акту-претензії від 13 січня 2016 року позивачу здійснено коригування нарахувань за послуги з центрального опалення у бік зменшення у розмірі 153,80 грн за січень 2016 року.

17 січня 2017 року на системі центрального опалення будинку АДРЕСА_3 встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії (а. с. 75).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першоїстатті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4», який був чинним на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання

(пункт 2.2 наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4»).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованогоопалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог про зобов`язання відповідача відключити квартиру позивача від центрального опалення, оскільки єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків (а не окремої квартири) від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, яке приймається за зверненням всіх власників приміщень у житловому будинку.

Відповідно до пункту 29 Правил № 630 споживач має право на: зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

На підставі акта-претензії та відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17 лютого 2010 року, виконавець послуг робить перерахунок.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Відповідно до пунктів 33-39 Правил № 630 у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

За змістом частини першої статті 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України).

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів, що саме з вини ПАТ «Київенерго» йому була заподіяна майнова та моральна шкода. Крім того, позивач не надав належним чином оформлених актів-претензій або інших доказів про повідомлення виконавця послуг щодо неналежної якості послуг або взагалі про їх ненадання протягом спірного періоду у відповідності до Правил № 630.

Встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивача з ухваленими у справі судовими рішеннями.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування правильних по суті судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович