Справа №265/9569/18
Провадження №2/265/405/19
22 січня 2019 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновського А.М.,
при секретарі Злидіній Г.В.,
розглянувши спрощеному позовному провадженню у відкритому судовому засіданні місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
15 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідач ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування вимог зазначив, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 в Лівобережному районі міста Маріуполя. Відповідач є зареєстрованим у квартирі, однак тривалий час не проживає у ній, особистих речей у квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку.
Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надав.
З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в Лівобережному районі міста Маріуполя на праві особистої приватної власності належить позивачу ОСОБА_1.
Згідно із даними Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2, 14 січня 1997року народження.
Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.
З довідки, виданої обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «8 Березня» 06 листопада 2018 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, 14 січня 1997 року, будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає у ній з 01 квітня 2015 року і по сьогодення.
Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорює.
Отже, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши предявлений позов по суті.
Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень.
На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою 70 у будинку 6 по вулиці Горлівській в Лівобережному районі міста Маріуполя.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складений 22 січня 2019 року.

Суддя _________________________