Ухвала

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 727/4453/15-ц

провадження № 61-17338сво18

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Синельникова Є. В., Сімоненко В. М., Червинської М. Є.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсним одностороннього правочину та стягнення грошових коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») і просив визнати недійсним односторонній правочин банку від 20 січня 2015 року та стягнути з відповідача незаконно списані кошти у розмірі 5 155,62 грн у вигляді комісії за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі укладеного між ним і банком договору комплексного банківського обслуговування він є держателем платіжної картки Visa Еlесtron № 4026 НОМЕР_1 за тарифним планом «Рrо запас», згідно з умовами якого розмір плати за безготівкову оплату товарів чи послуг за допомогою платіжної картки становить 1 грн.

Однак у період з 20 січня 2015 року до 30 січня 2015 року банк в односторонньому порядку, без згоди та відома ОСОБА_1 , стягнув з нього за проведення оплати товарів і послуг комісію в розмірі 30 % від суми оплати, що становить 5 155,62 грн.

Позивач уважав незаконними вказані дії банку та просив вирішити спір у судовому порядку.

Короткий зміст судових рішень

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2018 року позов задоволено, визнано недійсним односторонній правочин ПАТ АБ «Укргазбанк»від 20 січня 2015 року, стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 155,62 грн у вигляді комісії за здійснення операцій купівлі-продажу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банкне дотримався належної процедури повідомлення позивача, як клієнта та учасника договору комплексного банківського обслуговування, про внесення в односторонньому порядку змін до такого договору.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області 27 квітня 2016 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року в частині його правового обґрунтування змінено та виключено з мотивувальної частини рішення посилання суду на положення статті 230 ЦК України, як на підставу задоволення позову, та застосовано до правовідносин сторін частину першу статті 203 ЦК України. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на повно та всебічно досліджених обставинах справи, проте суд неправильно застосував норми матеріального права, а тому рішення підлягає зміні в частині мотивування правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Шевченківського районного суду м. Чернівці.

У липні 2017 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 28 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до положень пункту 8.3.1. укладеного з позивачем договору сторони домовились, що банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку. Такий односторонній письмовий правочин Банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов`язки банку та/або і клієнта (і відповідно держателів платіжної картки) за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати, вказаної в ньому.

Згідно з статтею 202 ЦК України односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише увипадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (дошці) об`явах банку, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі банку, а також у мережі Інтернет на сайті банку www.ukrgasbank.comу розділі «Платіжні картки». Сторони погоджуються, що розміщений односторонній правочин банку у спосіб, вказаний вище, є письмовим одностороннім правочином банку.

Отже, ПАТ АБ «Укргазбанк» діяло згідно з умовами укладеного з позивачем договору, зміст одностороннього правочину не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Порушення строків запровадження одностороннього правочину не є підставою для визнання його недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимоги цієї статті банком при вчиненні одностороннього правочину дотримані.

При цьому, судами не взято до уваги ту обставину, що застосування комісії лише призвело до приведення курсу валюти до ринкового, який спостерігався на той період, а також зрівняло курс банку по платіжним карткам із відповідними курсами інших банків України.

Відповідно до положень договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у формі публічної пропозиції передбачено, зокрема, що за надання послуг (здійснення операцій) за цим договором, банк отримує плату в розмірі та в строки, що передбачені тарифами банку, що оприлюднені на сайті банку (пункт 3.13.).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2016 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду мотивована тим, що Касаційний суд у складі колегії суддів Другої судової палати не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій в частині визнання недійсним одностороннього правочину.

У постанові в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 154/92/16-ц (провадження № 61-3446св18) судом зроблено висновок про те, що з урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів» односторонній правочин від 20 січня 2015 року щодо введення комісії у розмірі 30 % за безготівковими та готівковими операціями у мережі закордонних банків та банкоматів за межами України містить несправедливі умови та порушує права позивача, як споживача банківських послуг. Недотримання банком процедури повідомлення та внесення змін до укладеного між сторонами договору і як наслідок порушення прав позивача, як споживача банківських послуг, запровадження несправедливих умов є підставами для визнання одностороннього правочину, вчинено банком, недійсним.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 752/7526/15-ц (провадження № 61-5728св18) зроблено висновок про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» було вчинено односторонній правочин до договорів на відкриття карткового рахунку, яким з 20 січня 2015 року змінено тарифи на обслуговування електронного платіжного засобу та встановлено тарифи на рівні 30 % від суми операції, на підставі якого за грошовою операцією, здійсненою позивачем 19 січня 2015 року, йому була нарахована комісія у розмірі 12 667,40 грн.

Таким чином, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку про те, що, прийнявши в односторонньому порядку зміни до договору з 20 січня 2015 року, банк не дотримався вимог пункту 14.10 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», а також умов пунктів 8.3.1, 8.3.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків у частині повідомлення користувача не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, про такі зміни, у зв`язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірно нарахувало позивачу комісію у розмірі 12 667,40 грн. Зміни до тарифів мали вступити в дію з 20 січня 2015 року, а позивачем розпорядження про переказ коштів було здійснено 19 січня 2015 року.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 760/22542/15-ц (провадження № 61-2117св18) зроблено висновок про те, що 20 січня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк вчинено односторонній письмовий правочин до договорів на відкриття карткового рахунку, яким змінено тарифи на обслуговування електронного платіжного засобу та встановлено тарифи на рівні 30 % від суми операції. У зв`язку зі зміною тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу до 30 % від суми операції банк нарахував позивачу заборгованість в сукупному розмірі 62 297,49 грн.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що дії банку щодо прийняття одностороннього правочину від 20 січня 2015 року та нарахування позивачу комісії за ставкою 30 % від суми операції є неправомірними, а тому є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки наведені приклади свідчать про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до вирішення схожих справ, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних спорів Верховним Судом.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

З огляду на викладене, касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсним одностороннього правочину та стягнення грошових коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник В. С. Висоцька Б. І. Гулько В. І. Крат Є. В. Синельников В. М. Сімоненко М. Є. Червинська