22 січня 2019 року м. Мукачево Справа №303/7673/18
номер рядка стат. звіту -26
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу
за позовом кредитної спілки «Святий Мартин»
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
Кредитна спілка «Святий Мартин» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1588,13 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що зобовязання позичальника перед кредитною спілкою за кредитним договором не виконано.
Представник позивача до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач, відзив на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
За умовами Кредитного договору №245-16 споживчий кредит від 09 червня 2016 року (надалі Договір, а.с. 5-6, 7) кредитна спілка «Святий Мартин» (далі Кредитна спілка), надала ОСОБА_1 (далі - Позичальник) кредит у сумі 3000,00 гривень на дванадцять фактичних місяців.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Виконання своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом Позичальник в порушення статей 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України та п. 4 Договору не виконав.
Заборгованість Позичальника станом на 26 листопада 2018 року (карточка позики, а.с.9, розрахунок розміру інфляційних витрат та трьох процентів річних, а.с. 4) за предметом позову у сумі 1588,13 грн. (в т.ч.: 647,58 грн. заборгованість по кредиту, 759,48 грн. заборгованість по відсоткам, 141,10 грн. інфляційні нарахування, 39,97 грн. три проценти річних), підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.
Судові витрати по справі у сумі 1762 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 281-282, 288-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
1. Позов кредитної спілки «Святий Мартин» - задоволити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Святий Мартин» заборгованість у розмірі 1588,13 грн. (одна тисяча пятсот вісімдесят вісім гривень 13 коп.) (в т.ч.: 647,58 грн. заборгованість по кредиту, 759,48 грн. заборгованість по відсоткам, 141,10 грн. інфляційні нарахування, 39,97 грн. три проценти річних), а також суму 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) у відшкодування судових витрат.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Кость