Справа № 445/307/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Пилип'як П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обгрунтування позову зазначає, що 23.01.2018 року помер її дід ОСОБА_2, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,0569 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,5774 га, кадастровий номер :09:000:0099, та земельної ділянки площею 0,4794 га, кадастровий номер :09:000:0347, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, а також земельна ділянка площею 0,7323 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,3914 га, та площею 0,3409 га, які виділені для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства і знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. За життя її дід склав заповіт, яким все належне йому майно заповів їй. Інші спадкоємці, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні, відсутні. Вказує, що спадщину фактично прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала в одному будинку разом із спадкодавцем. Маючи намір офоримити право на спадщину, після спливу шестимісячного строку, звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак при цьому з'ясувалося, що для оформлення права на спадщину необхідні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, які у позивача відсутні. Тому, з метою захисту спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву, якою просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З копії свідоцтва про смерть серії І -СГ № 492407, вбачається, що ОСОБА_2 помер 23.01.2018 року.

З копії свідоцтв про народження серії ІІ-СГ № 402889, серії І-СГ №606290, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 370697, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ № 136235, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 05.07.2013 року, судом встановлено, що позивач доводиться онучкою спадкодавця ОСОБА_2

З копії заповіту, складеного 08.08.2016 року у с. Ремезівці Золочівського району, посвідченого секретарем Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 37, вбачається, що ОСОБА_2 все належне йому майно заповів своїй онуці ОСОБА_1.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 031345, вбачається, що ОСОБА_2, на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №17, є власником земельної ділянки площею 1,0569 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,5774 га та площею 0,4794 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

З копії державного акту серії ЛВ № 2326 на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_2, на підставі рішення виконкому Ремезівцівської сільської ради народних депутатів від 26.06.1997 року №19, є власником земельної ділянки площею 0,7323 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,3914 га та площею 0,3409 га, які виділені для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства і знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

З довідки виконкому Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 297 від 14.03.2019 року вбачається, що останнім місцем проживання ОСОБА_2 було с. Ремезівці Золочівського району Львівської області. Спадщину після його смерті прийняла його онука ОСОБА_1 Заборон та арештів на належні ОСОБА_2, який помер 23.01.2018 року, немає. Заповіт, що був складений ним 08.08.2016 року у с. Ремезівці Золочівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 37, не змінений та не скасований.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 47516198 від 24.04.2017 року, заповіт, зареєстрований в реєстрі №37, посвідчений 08.08.2016 року в Ремезівцівській сільській раді Золочівського району Львівської області, складений заповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, чинний.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлого діда, як спадкоємець за заповітом, заповіт не змінений та не скасований, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 1,0569 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,5774 га, кадастровий номер :09:000:0099, та земельної ділянки площею 0,4794 га, кадастровий номер :09:000:0347, для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, що знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, який помер 23.01.2018 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 0,7323 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,3914 га, та площею 0,3409 га, які виділені для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства і знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, який помер 23.01.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 14.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_4