Дата документу 19.11.2019 Справа № 314/2251/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 314/2251/17 Головуючий у 1 інстанції Кофанов А.В.
Провадження №22ц/807/3516/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа Матвіївська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа Матвіївська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 за свій рахунок демонтувати паркан, встановлений між земельною ділянкою кадастровий номер :03:005:0014 по АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою кадастровий номер :03:005:0009 по АДРЕСА_1 , і встановити його на межі між цими земельними ділянками згідно схеми № 4 висновку № 2397 від 04.07.2018 року судового експерта Лещенка К.І.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_6 залишено без задоволення. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року залишено без змін.

19 червня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення. В заяві просила стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати, згідно квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

Додатковим рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 16440 грн. на відшкодування судових витрат.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, понесених позивачами, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а з матеріалів справи вбачається, що позивачами понесено 16440 грн. судових витрат, що складається з: з 640 грн. на сплату судового збору, 5000 грн. на проведення експертизи, 60 грн. на оплату послуг банку при перерахуванні коштів на проведення експертизи, 340 грн. на виготовлення ксерокопій документів, 1600 грн. на проведення топографо-геодезичних робіт ФОП Трегуб, 8800 грн. на правничу допомогу

На вказане додаткове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в солідарному порядку 214 грн. на відшкодування сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що позивачі звернулись до Вільнянського районного суду з позовом у червні 2017 року, але у лютому 2018 року, вже після набрання чинності в ЦПК України в новій редакції, позовні вимоги було уточнено. Проте, в заяві про уточнення позовних вимог заявлялись вимоги щодо стягнення з нього судових витрат, проте заява не містила попереднього розрахунку суми судових витрат. Таким чином, скаржник вважає, що повинні бути застосовані наслідки ст. 134 ЦПК України, і відшкодуванню підлягає лише сума, сплачена за подання позовної заяви. Також, зазначає, що з урахуванням 1/3 частини задоволення позовних вимог, стягненню, з урахуванням пропорційності, підлягає сума у розмірі 214 грн. (640/3). Щодо до складу судових витрат сум 340 грн. - за виготовлення фотокопій документів, та 1600 грн. на проведення топографо-геодезичних робіт ФОП Трегуб, 60 грн. на оплату банківських послуг, не є судовими витратами та не підлягають відшкодуванню, оскільки нормою ч. 3 ст. 133 ЦПК України вони не включені до переліку витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також, скаржник посилається на відсутність в акті приймання-передачі детального опису наданих послуг, підтверджених обома сторонами.

06 листопада 2019 року від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У відзиві зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду, та не є такими, що дають підстави для скасування прийнятого рішення, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як визначено п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 звернулись до Вільнянського районного суду Запорізької області суду з позовом у червні 2017 року, у зв`язку з чим ними було сплачено суму судового збору у розмірі 640 грн. (т.1 а.с. 1, 2).

Провадження по справі відкрито 21 червня 2017 року (т. 1 а.с. 9)

У лютому 2018 року вказана позовна заява була уточнена (т. 1 а.с. 18).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 134 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З урахуванням того, що позовна заява була подана до суду першої інстанції до змін в цивільно-процесуальному законодавстві, які були внесені 15 грудня 2017 року, а на момент подання позовної заяви вимогами ЦПК України не передбачалося подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, доводи апеляційної скарги в цій частині не приймається колегією суддів.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав покладення судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зобов`язав відповідача ОСОБА_1 усунути створені позивачам перешкоди в користуванні і володінні їхньою земельною ділянкою, шляхом здійснення певних дій, про що й ставилося у позовній заяві. Відсутність переліку зазначених дій, не є підставою для зменшення компенсації судового збору.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що з ОСОБА_1 було стягнуто судовий збір за одну немайнову вимогу у розмірі 640 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, враховуючи наявність укладеного договору про надання правової допомоги між ОСОБА_3 та адвокатом Железняк В.К., документально підтверджених витрат на його виконання, з наданням відповідного розрахунку, акту приймання-передачі наданих послуг (т. 1 а.с. 176-179), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Оскільки позивачем надано належні докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а саме перелік та розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг, платіжні документи про їх оплату, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8800 грн.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат за виготовлення фотокопій та за проведення топографо-геодезичних робіт ФОП Трегуб знайшли своє підтвердження.

За приписами пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, законодавцем визначено, що компенсації підлягають витрати, які пов`язані зі здійсненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, оплата за виготовлення фотокопій та проведення топографо-геодезичних робіт в розумінні статті 133 ЦПК України не є витратами, які пов`язані з вчиненням процесуальних дій. Крім цього, з копій квитанцій не вбачається можливим встановити, що витрати були пов`язаними саме з розглядом цієї справи.

За вказаних обставин, колегія суддів зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення заяви в частині стягнення 340 грн. на виготовлення фотокопій документів (т. 1 а.с.138), та 1600 грн. на проведення топографо-геодезичних робіт ФОП Трегуб (т. 1 а.с. 138).

Порушення судом вищенаведених норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи в означеній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року підлягає зміні шляхом зменшення грошової суми яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 рокуу цій справі змінити:

Стягнути з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: