Справа № 559/1918/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 червня 2005 року у Смизькій селищній раді, Дубенського р-ну, Рівненської області, актовий запис №12. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб просить розірвати з тих підстав, що подружні відносини у них не склалися по причині різниці в характерах та поглядах на життя. Вони різні люди і не можуть мирно співіснувати як подружжя, а тому склалися обставини для вирішення питання щодо розірвання шлюбу між ними. На даний час не проживають подружжям, не ведуть спільного господарства.

Вважає, що надання строку на примирення не виправить стану їхніх шлюбних відносин, так як спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів.

Просить шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву, де просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судове засідання також не з»явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, про що свідчить судова розписка. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 19 червня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Смизькій селищній раді, Дубенського р-ну, Рівненської області, актовий запис №12. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст., ст. 104, 105, 110, 113 СК України, ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 19 червня 2005 року у Смизькій селищній раді, Дубенського р-ну, Рівненської області, актовий запис №12 між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Апеляційна скарга подається до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: