Справа № 215/1172/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради; третя особа: Державний нотаріус 6-ї Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання членом сімї наймача та визнання права користування,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2019 р. адвокат ОСОБА_5 представник позивача ОСОБА_2 подав до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що 11.04.2018 р. помер ОСОБА_6, що був двоюрідним братом позивача. Позивач зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, так як вона не надала підтвердження її родинних звязків з померлим. Зазначає, що померлий ОСОБА_6 є рідним сином ОСОБА_7, дошлюбне прізвище «Коваш», ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була рідною сестрою батька позивача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27 червня 2003 року (свідоцтва про народження, шлюб та смерть, які б підтверджували вказані факти відсутні). Посилається на те, встановлення факту родинних відносин необхідно їй для оформлення спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_6. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (23 Лютого) 129/5, за якою був зареєстрований на підставі ордеру та був основним квартиронаймачем житла. Позивач з січня 1998 року до дня смерті ОСОБА_6 проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Іншого житла у позивача немає. Просить встановити факт того, що позивач є двоюрідною сестрою ОСОБА_6; визнати позивача членом сімї ОСОБА_6; визнати за позивачем право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського (23 Лютого)АДРЕСА_1.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

У порушення вимог ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини, а саме:

- що ОСОБА_6 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (23 Лютого) 129/5, за якою був зареєстрований на підставі ордеру та був основним квартиронаймачем житла;

- що позивач з січня 1998 року до дня смерті ОСОБА_6 проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет;

- що іншого житла у позивача немає.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, зазначаючи у позові, що ОСОБА_6 був двоюрідним братом позивача, представник позивача при цьому не надає будь-яких доказів про це, та не зазначає про наявність у нього таких доказів. Зазначаючи у позові про те, що зазначені факти можуть підтвердити свідки, представником позивача не конкретизовано, які саме факти можуть підтвердити свідки.

За приписами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, у разі неможливості надати належні докази, позивач (представник позивача) вправі подати клопотання про витребування цих доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане разом з поданням позовної заяви.

Крім того, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При тому, що згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами абзацу другого ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як визначено у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.

Отже, при зверненні до суду з даним позовом позивач до позовної заяви повинен був додати документ про сплату судового збору в розмірі по 768 грн. 40 коп. (1921 грн. х 0,4) за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням викладеного на виконання даної ухвали запропонувати позивачу надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату ним судового збору у розмірі по 768 грн. 40 коп. за кожну з трьох вимог немайнового характеру за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УДКCУ у Тернівському районі м. Кривого Рогу 22030101

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38031648

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 40 25

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради; третя особа: Державний нотаріус 6-ї Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання членом сімї наймача та визнання права користування, залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: