ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1362/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/817/204/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря -Кантицької О.І.

та сторін -представника АТКБ "Приват банк" - Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №608/1362/15 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року, ухваленого суддею Запорожець Л.М., у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 27 травня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №230213-CRED, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000 доларів США на термін до 24 травня 2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Зобов'язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте відповідач ОСОБА_4 не виконав свої обов'язки, тому станом на 18 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 15094,80 доларів США, а саме: 3971,83 доларів США - заборгованість за кредитом, 10392,66 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до договору: 12.08 доларів США - штраф (фіксована частина), 718,22 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в терміни, передбачені цим договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Заочним рішенням Чортківського районного суду від 21 жовтня 2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" по стягнення із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 15094,80 дол США, що в еквіваленті становить 312311,36 грн та вирішено питання судових витрат. За Ухвалою судді Чортківського районного суду від 05.06.2018 року на підставі заяви ОСОБА_4 вище згадане рішення скасовано та призначено до розгляду.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року у позові Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить скасувати рішення Чортківського районного суду від 6 листопада 2018 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Наконечна А.В. зазначила, що судом першої інстанції неправомірно не взято норми ст. 528 ЦК України якими передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо за умов договору, вимоги цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. ОСОБА_6 не надав до суду жодного доказу про те, що він не уповноважував ОСОБА_7 здійснювати за нього сплату грошових коштів за кредитним договором. З огляду на те, остатній платіж згідно вищевказаного кредитного договору було здійснено 30.09.2010 року ОСОБА_7

Відповідно до п. 5.7 кредитного договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів по даному договору встановлено сторонами 5 років.

Отже, враховуючи вищенаведене Банком не було пропущено строку давності, а проплати, що були здійснені в рахунок погашення зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_7 є дійсними й такими, що заслуговує на увагу.

Відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до суду апеляційної інстанції не поступало.

У судовому засіданні представник представник АТ КБ "УПРИВАТБАНК" -Рокетська С.В. апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи ОСОБА_8 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ТД ПАТ "Укрпошта", клопотань про відкладення розгляду справи не надали, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 27 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 230213- CRED, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6000 доларів США на термін до 24 травня 2010 року.

Відповідно до пункту 1.4 згаданого кредитного договору строк повного погашення кредиту 24.05.2010 року. Пунктом 5.7 передбачено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом винагороди, неустойки пені, штрафів по даному договору встановлено сторонами 5 років.(а.с. 6-7).

Згідно наданого банком розрахунку, відповідач належним чином не виконав узятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 18 травня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 15094,80 доларів США, а саме: 3971,83 доларів США - заборгованість за кредитом, 10392,66 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Договору: 12.08 доларів США - штраф (фіксована частина), 718,22 доларів США - штраф (процентна складова). (а.с.4)

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З вимогою про стягнення вказаної заборгованості банк звернувся до суд 9 липня 2015 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав заяву про застосування до вимог банку наслідків пропуску строку позовної давності. (а.с.97-88)

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( частина перша статті 361 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

За умовами п. 2.2.3. кредитного Договору укладеного між сторонами позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту в порядку і строки згідно графіку погашення кредиту та процентів встановленого у Додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного Договору. З даного Додатку вбачається, що погашення має проводитися щомісячними фіксованими платежами. Строк кредитування встановлено до 24 травня 2010 року. (а.с.8). З 25 травня 2010 року банк жодного разу не звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів по згаданому договору.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_4 за період з 27.05.2008 по 02.05.2018 року остатній платіж згідно кредитного договору було проведено 21.10.2009 року. (а.с.107) .

Оскільки Банк звернувся із позовом до суду лише 9 липня 2015 року, тобто після спливу позовної давності як щодо останнього щомісячного платежу(21.10.2009 року), так і навіть щодо визначеної договором кінцевої дати повернення кредиту (24.05.2010 рік), тому у зв'язку з цим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про сплив позовної давності.

Не заслуговують на уваги посилання апелянта про те, що по даному кредитному договору було переривання строку позовної давності відповідно до частин першої та третьої статті 264 ЦПК України (в редакції яка діяла на час подання позову) з тих підстав, що останню сплату в рахунок погашення заборгованості було здійснено 30 вересня 2010 року ОСОБА_7 шляхом перерахунку коштів через ПРИВАТ 24 у сумі 99,99 доларів США. (а.с.111)

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Позивачем не було надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суді жодних письмових доказів про те, що ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_7 здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором від його імені ні 26.08.2010 року в сумі 0,57 центів, ні 30.09.2010 року в сумі 0,99 дол США, а також проводити поповнення на картку та проводити оплату за нього 25.01, 26.02, 26.08, 30.09. 2010 року та 30.12.2009 року.

Автоматичне погашення банком частини кредиту шляхом списання 26.08.2010 року з одного рахунку боржника на інший рахунок 0,57 центів не є підставою для переривання позовної давності. Відповідач припинив сплачувати кредит ще 21.10.2009 року, що не спростовано представником позивача.

Списання коштів мало місце після закінчення строку позовної давності і таке списання не може свідчити про переривання перебігу позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Аргументи апеляційної скарги у переважній більшості є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві, які належним чином перевірені під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 січня 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року підлягає поновленню.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року - залишити без змін.

Поновити дію рішення Чортківського районного суду від 6 листопада 2018 року.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак