Номер провадження: 22-ц/813/1147/19
Номер справи місцевого суду: 495/364/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

15 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, у якому просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість у розмірі 11983,47 грн. відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2011 року, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за договором № б/н від 25.02.2011 року у розмірі 11983,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 березня 2018 року у задоволенні зави відповідача про перегляд заочного рішення суду було відмовлено (а.с.137-138).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 06.02.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв'язку цим, судове засідання не проводиться.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим датою ухвалення цього рішення є 06.02.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що 25.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно договору, ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складена між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а боржник ОСОБА_3 порушила умови договору, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання він повинен сплатити кредиторові пеню.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, як вбачається із розрахунку, наданого суду банком, всупереч зазначеним вимогам відповідач порушила умови договору, не в повному обсязі сплачувала кредит, відсотки та комісію за користування кредитом, що призвело до виникнення кредитної заборгованості .

Так, як вбачається з розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 31.07.2016 року утворилася заборгованість в загальній сумі 11983,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4889,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5047,31 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1000грн., а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 546,83 грн. штраф (процентна складова);

Зазначений розрахунок є обґрунтованим, не спростований матеріалами справи і заявником апеляційної скарги, а тому зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягнув судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Колегія суддів також вважає за необхідне вказати, що як вбачається з матеріалів справи, договір укладений між відповідачем і Банком на необмежений період часу, тобто, правовідносини боржника з банком тривають по сьогоднішній день. Таким чином, починаючи з 25.02.2011 року відповідач користується грошима банку повною мірою, а банк зі свого боку нараховує проценти та неустойку за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором. Відповідач ознайомлений з усіма умовами договору і ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Не здійснення оплати чергових платежів по Кредитному договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення.

Законом або договором може бути передбачено, що невиконання сторонами умов договору тягне припинення зобов'язань сторін за договором.

Договір, в якому відсутня така умова, визначається чинним до певного у ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_3 здійснила останній платіж за договором 16.01.2015 року у розмірі 260 грн. (а.с.5 зворот).

Зазначена обставина перериває перебіг строку позовної давності в розумінні ст. 264 ЦК України і він починає свій перебіг спочатку.

Оскільки з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 11.01.2016 року, то ні річний, ні трирічний строк позовної давності не пропущений.

Крім того, комісія в розмірі 1000 грн., фіксована складова штрафу у розмірі 500 грн. та процентна складова штрафу у розмірі 546,83 грн., які нараховані у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, стягнуті в межах річного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також правомірно стягнув судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра