Ухвала

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 447/2558/16-ц

провадження № 61-245 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, подана 26 грудня 2018 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даними позовами).

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (частина двадцять перша постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує судові рішення за результатами розгляду первісного позову ОСОБА_3 та його зустрічного позову.

Враховуючи, що при пред'явленні первісного позову було заявлено вимогу майнового характеру: стягнення заборгованості у розмірі 297 512,85 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 5 950,26 грн (2 975,13 грн * 200%). За зустрічним позовом немайнового характеру: визнання договору позики недійсним заявник має сплатити 1 102,40 грн (551,20 грн * 200%).

На виконання вимог частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що інформація про зарахування судового збору за подачу касаційної скарги ОСОБА_1 по квитанції № 230 від 20 грудня 2018 року відсутня.

Враховуючи, що заявником сплачено 400,00 грн (квитанція № ПН2240 від 26 грудня 2018 року), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 6 652,66 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь