Справа № 502/1394/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та ОСОБА_4

про встановлення факту втрати права на частку житлового будинку, належності нерухомого майна та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту втрати права на частку житлового будинку, належності нерухомого майна та визнання права власності. З позовної заяви, вбачається, що 26 листопада 2012 року померла мати позивачів, ОСОБА_5, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається із 1/4 частини житлового будинку в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9 як колишнього члена колгоспного двору. Позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 26 листопада 2012 року. Спадщину, яка залишилася після померлої 26 листопада 2012 року ОСОБА_5, прийняла позивач, ОСОБА_2 в порядку ст.1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Від імені ОСОБА_3, надійшла заява по відмову від спадщини, на користь ОСОБА_2. Так Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа за №155/2013, яка у подальшому була передана до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. Житловий будинок за адресою: Одеська область Кілійський район с. Шевченкове, вул. Белінського, 9, належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги за 1991 рік, особовий рахунок № 48. Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, голова колгоспного двору, та члени колгоспного двору: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 листопада 2012 року, та позивачі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 02.04.1992 вибув з с. Шевченкове, Кілійського району Одеської області до Російської Федерації, Оренбурзької області, та з того часу у будинку №9, вул. Белінського, с. Шевченкове Кілійський район, Одеська область, не проживає. ОСОБА_4 є батьком позивачів, ОСОБА_3, ОСОБА_2, відповідно до свідоцтв про народження. Після відїзду ОСОБА_4 до Російської Федерації, позивачі більше 25 років не бачили свого батька. Таким чином можливо, стверджувати факт, того що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 як член колгоспного двору, який станом на 1991 рік мав право на 1/4 частку вищезазначеного житлового будинку, втратив право на частку в майні двору, оскільки він більше трьох років поспіль, а саме двадцять років, не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору та належна його часка житлового будинку за вказаною адресою розподілилася на інших членів колгоспного двору, які вели спільне господарство у дворі, а саме на позивачів, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та спадкодавця, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 листопада 2012 року, які тривалий час володіли 1/4 часткою нерухомого майна, будинку № 9 с. Шевченкове Кілійського району, Одеської області, вул. Белінського, як своєю власною, оскільки ними проводилися капітальні та поточні ремонти усього житлового будинку, як своїх часток так і частки ОСОБА_4, підтримували та підтримують приміщення у належному стані, необхідному для проживання, обробляють прилеглу частину земельної ділянки. Таким чином позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та спадкодавець, ОСОБА_5, станом на 2012 рік мали право по 1/12 частки житлового будинку в с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області, вул. Белінського, 9, який на 1991 рік належав до складу колгоспного двору. Таким чином: позивач, ОСОБА_2, має право на 2/3 частини житлового будинку за вказаною адресою, а саме: на 1/3 частину, в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_5, яка померла 26.11.2012 року, на 1/4 частину, як колишній член колгоспного двору та 1/12 частину належної ОСОБА_4, який втратив право на частку у колгоспному дворі, а позивач, ОСОБА_3 має право на 1/3 частину зазначеного житлового будинку, у тому числі на 1/4 частину як колишній член колгоспного двору та на 1/12 частину належної ОСОБА_4, який втратив право на частку у колгоспному дворі. За життя спадкодавців так і не було виготовлено правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на побудований житловий будинок, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 позивачам було надано розяснення щодо того, що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не дає можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернуться до суду.

В звязку з зазначеним, представник позивачів просив суд:

- визнати факт, того що, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 як член колгоспного двору, втратив право на 1/4 частку житлового будинку с. Шевченкове, Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, що належав до кладу колгоспних дворів;

- встановити факт належності житлового будинку с. Шевченкове, Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 листопада 2012 року, у тому числі на 1/6 частку, належної ОСОБА_4, який втратив право на частку в колгоспному дворі, та позивачам, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у тому числі на 1/6 частку, належної ОСОБА_4, який втратив право на частку в колгоспному дворі і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у тому числі на 1/6 частку, належної ОСОБА_4, який втратив право на частку в колгоспному дворі;

- визнати за позивачем, ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 54,2 кв. м., загальною площею 85,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В кухня, літ. Г - гараж, літ. Д сарай, літ. Ж сарай, літ. З- убиральня, 1-4, І надвірні споруди, у тому числі на 1/3 частину, в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_5, яка померла 26.11.2012 року, на 1/4 частину, як колишнього члена колгоспного двору та 1/12 частину, належної ОСОБА_4, який втратив право на частку у колгоспному дворі;

- визнати за позивачем, ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А - житловий будинок, житловою площею 54,2 кв. м., загальною площею 85,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В кухня, літ. Г - гараж, літ. Д сарай, літ. Ж сарай, літ. З- убиральня, 1-4, І надвірні споруди, у тому числі на 1/4 частину, як колишнього члена колгоспного двору та 1/12 частину, належної ОСОБА_4, який втратив право на частку у колгоспному дворі.

Представником позивачів було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив

Суд за відсутності сторін ухвалює рішення за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений 03.11.2003 року Мирнівською сільською радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується виданим свідоцтвом про одруження, серії 1-ВЛ № 185884 від 03.11.2003 року, актовий запис № 09. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «Рошка».

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-РЖ № 396001, зареєстрованого Таллинською с/р Грачевського району Оренбурзької області, актовий запис № 19, та свідоцтва про народження І-РА № 522638, зареєстрованого Грачевським відділом ЗАГС Оренбурзької області, актовий запис № 08 рос. «Васильев Владимир Павлович» та рос. «Васильева Лидия Ивановна» є батьками рос. «Васильевой Татьяны Владимировны», ІНФОРМАЦІЯ_6 та «Васильева Евгения Владимировича».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 324424, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 447, ОСОБА_5, померла 26.11.2012 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2017 р. посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, спадкоємцем земельної ділянки площею 0,1167 га., яка розташована в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та померла 26.11.2012 р. є її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8

Відповідно до довідки №1880/02.01.23 від 1 серпня 2017 року, яка видана Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, с.Шевченкове, вул.Белінського, 9, належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги за 1991 рік, особовий рахунок №48. Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, голова колгоспного двору, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина, ОСОБА_5 /ОСОБА_2/ ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - син.

Згідно акту депутата Кілійської міської обєднаної територіальної громади Кілійського району Одеської області від 18.07.2018 року та довідкою Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області за №1881/02.01.23 від 1 серпня 2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 02.04.1992 вибув з с. Шевченкове Кілійського району Одеської області до Російської Федерації, Оренбурзької області, та з того часу у будинку №9, вул. Белінського Кілійський район, Одеська область, не проживає.

З листа КПКРР «РБТІ» № 520 від 13.08.2015 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Белінського, 9 не зареєстровано.

Згідно технічного паспорту, складеного Кілійським районним бюро технічної інвентаризації від 27.02.2014 р., житловий будинок по вул. Белинського, № 9 в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 54,2 кв. м., загальною площею 85,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В кухня, літ. Г - гараж, літ. Д сарай, літ. Е навіс, літ. Ж сарай, літ. З - убиральня, №1-4, І надвірні споруди.

Як вбачається з інформаційного листа від 01.08.2018 р. № 348/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 розяснила, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53970986 від 07.11.2018 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_6, вбачається, що після смерті ОСОБА_5, 26.11.2012 р. Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 54465151 та номером у нотаріуса 155/2013.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вибув до проживання на іншу територію з 1992 р. тобто після того, як законодавство щодо регулювання правовідносин відносно колгоспних дворів втратило чинності, суд вважає, що вимога відносно визнання факту втрати ОСОБА_4 права на частку житлового будинку, як члена колгоспного двору підлягає відмові.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім'ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає вимогу позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у тому числі на 1/6 частку, належну ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у тому числі на 1/6 частку, належну ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у тому числі на 1/6 частку, належну ОСОБА_4, як членам колишнього колгоспного двору, такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме, кожний по 1/4 частині.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на той факт, що після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом та не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають частковому задоволенню в звязку з пропорційним розподілом часток, зважаючи на той факт, що за ОСОБА_4 право на 1/4 частину житлового будинку не втрачено.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261,1233 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та ОСОБА_4 про встановлення факту втрати права на частку житлового будинку, належності нерухомого майна та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт належності житлового будинку розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, а саме 1/4 частки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 листопада 2012 року, 1/4 частки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 1/4 частки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1 право власності на 2/4 частини житлового будинку розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 54,2 кв. м., загальною площею 85,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В кухня, літ. Г - гараж, літ. Д сарай, літ. Ж сарай, літ. З - убиральня, №1-4, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_5, яка померла 26.11.2012 року та як колишнього члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Белінського, 9, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 54,2 кв. м., загальною площею 85,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В кухня, літ. Г - гараж, літ. Д сарай, літ. Ж сарай, літ. З - убиральня, №1-4, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_5, яка померла 26.11.2012 року та як колишнього члена колгоспного двору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_10