22-ц/804/3022/19
263/5361/18

Єдиний унікальний номер 263/5361/18
Номер провадження 22-ц/804/3022/19
Доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2019 року у складі судді Хараджа Н.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 серпня 2018 року стягнуто зі спадкоємця ОСОБА_1 в межах вартості майна, одержаного у спадщину на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 38 027,29 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн.

10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 28 серпня 2018 року.

Ухвалами судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 червня 2019 року та від 22 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявникові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання ухвали про залишення заяви без руху вона у встановлений судом строк подала квитанцію про сплату судового збору та вказала причини пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Вважає, що вона довела поважність пропуску нею цього строку, проте незважаючи на це судом першої інстанції постановлено ухвалу про повернення позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в суді апеляційної інстанції за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України, з особливостями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження», без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України нею недоліки заяви не усунуті, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху не виконані.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Стаття 285 ЦПК України містить вимоги щодо форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 8 ст. 285 ЦПК України).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 серпня 2018 року стягнуто зі спадкоємця ОСОБА_1 в межах вартості майна, одержаного у спадщину на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 38 027,29 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн.( а.с. 37-38)

Дане заочне судове рішення відповідачка отримала 22 листопада 2018 року.( а.с. 40)

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 серпня 2018 року.( а.с.41-42)

Ухвалою даного суду від 17.12.2018 року дана заява була залишена без розгляду для усунення недоліків щодо сплати судового збору та зазначення певних відомостей та надання доказів.( а.с. 44)

Ухвалою даного суду від 25 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення було повернуто заявникові( а.с. 49), яку вона особисто отримала 24.04.2019 року( а.с. 51)

10 червня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 серпня 2018 року. ( а.с. 52-53)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору та надання доказів поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення, а саме- з 24 квітня 2019 року , тобто моменту отримання відповідачем копії ухвали суду від 25 лютого 2019 року відповідно до її розписки, наявної в матеріалах справи.( а.с. 63)

На виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_1 12 липня 2019 року подала заяву, в якій вона вказує, що з 01 березня 2019 року протягом трьох місяців тяжко хворіла, знаходилась на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, та до 05.06.2019 року продовжувала лікування в медичних закладах, у зв`язку з чим нею було з поважних причин пропущено строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення. До заяви надала квитанцію про сплату судового збору. ( а.с. 64-а-70)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для надання доказів поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення. При цьому суд вказував, що зазначаючи в заяві про усунення недоліків такі причини пропуску строку звернення до суду, як знаходження на лікуванні, ОСОБА_1 не надала жодних доказів її перебування на лікуванні саме з 24 квітня 2019 року.( а.с. 73)

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій зазначала, що з 24 квітня 2019 року та до кінця травня 2019 року вона знаходилась на лікування у зв`язку з тяжкою хворобою, просила поновити строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення. Додала довідку про те, що вона 24 квітня 2019 року, 05 травня 2019 року та 27 травня 2019 року проходила стоматологічне лікування в хірургічному відділенні КНП «Міський стоматологічний центр».( а.с. 77-78)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявникові.

Підставою повернення заяви судом зазначено неусунунення ОСОБА_1 недоліків заяви про перегляд заочного рішення, оскільки надану нею довідку про проходження медичного лікування , суд не може розцінити як належний та достовірний доказ тяжкої хвороби, яка перешкоджала останній звернутися у встановлення законом строк із заявою про перегляд заочного рішення.

Право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права, яке імплементоване у національне законодавство як орієнтир, що визначає умови справедливого судового розгляду.

Європейського суду з прав людини у пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Двічі повертаючи позовну заяву, суд не звернув увагу на викладену позицію відповідачки щодо строків звернення зі скаргою , стану її здоров`я, який вона оцінює як тяжкий, її пенсійний вік, але суд першої інстанції визнав недоліки не усуненими та повернув скаргу ОСОБА_1 що є передчасним та необґрунтованим. Крім того, суд не звернув уваги, що відповідачка ще 12 липня 2019 року сплатила судовий збір у розмірі, вказаним судом, тобто у розмірі 384гривень 20 копійок та надала суду оригінал квитанції.( а.с. 64а)

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не сприяв заявнику у реалізації ним своїх прав і дійшов помилкового висновку про повернення скарги на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України, чим порушив права заявника на доступ до правосуддя. Згідно норм законодавства України на суд покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Щодо питання доступу до суду Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви № 6778/05 «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Враховуючи зміст скарги ОСОБА_1 , в якій йдеться про обмеження її права на доступ до правосуддя, оскільки відповідачку не викликали до суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо стану її здоров`я та інших чинників, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2019 року, у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2019 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2019 року.

Судді Г.Л.Гаврилова

С.А.Зайцева

О.М.Пономарьова