Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 398/3310/16

провадження № 61-556св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 09 серпня 2018 року у складі судді Голосеніної Т. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Черненка В. В., Авраменко Т. М., Суровицької Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про зняття арешту з майна.

Позовна заява мотивована тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 травня 2002 року державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори Яковенко В. М., належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , жилою площею 60,2 кв. м.

Будучи зареєстрованою за іншою адресою, вона фактично проживає у вказаному будинку разом з невісткою - ОСОБА_4 , сином - ОСОБА_5 , який на даний час мешкає в Російській Федерації, онуками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також сестрою - ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 22 Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 1259 від 06 жовтня 2016 року.

ОСОБА_1 зазначала, що у вказаному будинку перебувають речі, зокрема меблі, побутова техніка, тощо, які є її власністю.

18 серпня 2016 року заступником начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Марковою О. В. на підставі виконавчого листа № 2/398/486/16, виданого 28 квітня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області на примусове виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2016 року в справі № 398/4963/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 427 178,35 грн, проведено опис та арешт рухомого майна, яке знаходилось у належному їй будинку та яке належить їй, зокрема: диван кремового кольору, покритого шкірозамінником; кольорового телевізору «Sony», діагональ 32', корпус чорного кольору, з пультом дистанційного керування; чайника електричного «Redmond» об`ємом 2л, білого кольору; хлібопічки «Moulinex», білого кольору; пральної машини «LG» модель F1406 TDSE, завантаження горизонтальне 8 кг, розміром 600х590x850 мм, темно-червоного кольору, 9 режимів прання; стінки спортивної, шведської, з грушею; ноутбуку «Acer», ОЗУ 3 Гб, процесор «Intel Core 17 720QM» 1600 МГц; телевізору «Samsung, LE32B530P7WXXH», діагональ 32', екран рідкокристалічний, з пультом дистанційного керування; телевізору «Samsung LE37A615A3F», діагональ 37', екран рідкокристалічний, з пультом дистанційного керування; трюмо з дзеркалом, покриття лаковане, коричневого кольору; шафу чотиридверну висотою 2 м, лаковану, коричневого кольору.

Державним виконавцем під час опису та арешту майна не було зібрано жодного доказу на підтвердження належності майна боржникові - ОСОБА_4 , та не взято до уваги пояснення, що вказане майно є її власністю.

ОСОБА_1 зазначала, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на вказане майно є незаконними, а накладений на майно арешт підлягає зняттю.

18 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Тягнієм Р. В. на підставі виконавчого листа № 2/398/486/16, виданого 28 квітня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області на примусове виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2016 року в справі № 398/4963/15-ц, було винесено також постанову про опис та арешт майна, яке знаходилось в будинку АДРЕСА_1 , а саме: тостера «Philips НО 2686/30/А»; праски «Tefal EV5381»; пилососа «Samsung OG 68-003976».

Араховуючи викладене та збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд зняти арешт із указаного вище майна, оскільки зазначене майно є її власністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2016 року у справі, якою було зупинено продаж майна, арешт на яке згідно акту опису та арешту майна від 18 серпня 2016 року накладено державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Марковою О. В.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що майно, на яке було накладено арешт, виявлене та вилучене за фактичним місцем проживання боржника -

ОСОБА_4 адані позивачем на підтвердження позовних вимог товарні чеки не є належними та допустимими докази придбання майна, на яке було накладено арешт.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , залишено без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком міськрайонного суду, зазначивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності їй спірного майна, яке перелічено в акті опису та арешту майна від 18 серпня 2016 року та постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 жовтня 2017 року, а не боржнику - ОСОБА_4 , у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задоволено. Поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано цивільну справу № 398/3310/16-ц з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не дослідили, що спірне майно, яке перелічено в акті опису та арешту майна від 18 серпня 2016 року та постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 жовтня 2017 року,належить їй на праві власності, а не боржнику ОСОБА_4 , оскільки знаходиться у будинку, яким вона володіє на праві приватної власності.

Крім того, суди безпідставно не прийняли, як належні та допустимі докази на підтвердження позову товарні чеки на придання нею майна, що підтверджують право власності на указане майно.

Відзив на касаційну скаргу інші учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2016 рокув справі № 398/4963/15-ц позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 422 948,86 грн, а також 4 229,49 грн судового збору.

На виконання указаного судового рішення 28 квітня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 2/398/486/16 про стягнення суми боргу та судових витрат (а.с. 7, т. 2).

04 травня 2016 року заступником начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Марковою О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50993650, відповідно до якого боржнику надано строк до 10 травня 2016 року для добровільного виконання рішення суду (а.с. 1, т. 2).

Копію постанови було направлено боржнику, стягувачу про що свідчить супровідний лист від 05 травня 2016 року, вих. № 10720-10722 (а.с. 11, т. 2).

Про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження 13 травня 2016 року свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом боржника (а.с. 12, т. 2).

Оскільки боржником добровільно рішення суду виконано не було, 18 серпня 2018 року заступником начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Марковою О. В. у присутності понятих було складено акт про опис та арешт майна, а саме: дивана кремового кольору, покритого шкірозамінником; кольорового телевізору «Sony», діагональ 32', корпус чорного кольору, з пультом дистанційного керування; чайника електричного «Redmond» об`ємом 2л, білого кольору; хлібопічки «Moulinex», білого кольору; пральної машини «LG» модель F1406 TDSE, завантаження горизонтальне 8 кг, розміром 600х590x850 мм, темно-червоного кольору, 9 режимів прання; стінки спортивної, шведської, з грушею; ноутбуку «Acer», ОЗУ 3 Гб, процесор «Intel Core 17 720QM» 1600 МГц; телевізору «Samsung, LE32B530P7WXXH», діагональ 32', екран рідкокристалічний, з пультом дистанційного керування; телевізору «Samsung LE37A615A3F», діагональ 37', екран рідкокристалічний, з пультом дистанційного керування; трюмо з дзеркалом, покриття лаковане, коричневого кольору; шафу чотиридверну висотою 2 м, лаковану, коричневого кольору (а.с. 104-120, т. 1).

Описане майно, відповідно до акту від 18 серпня 2016 року, копію якого було отримано боржником ОСОБА_4 , було передано останній на зберігання, про що свідчить її підпис в зазначеному акті. При цьому зауважень та заяв від ОСОБА_4 не надійшло (а.с. 105, т. 1).

Відповідно до акту визначення вартості майна від 22 серпня 2016 року затвердженим начальником Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області загальна вартість описаного майна складає 31 700 грн (а.с. 122-123, т. 1).

05 вересня 2016 року ОСОБА_4 подано до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській областізаперечення на акт визначення вартості майна від 22 серпня 2016 року з проханням провести незалежну оцінку описаного та арештованого майна (а.с. 125, т. 1).

Постановою заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Марковою О. В. від 12 вересня 2016 року для оцінки описаного та арештованого майна експертом було призначено ОСОБА_10 (а.с. 129, т. 1).

Згідно листа Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 28 вересня 2016 року, вих. № 38519, КФ ДП «Сетам» було доручено здійснити реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та вирішити питання про прийняття майна на зберігання (а.с. 130 т. 1).

Листом Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Очкаленко Т. М. повідомлено про те, що 10 жовтня 2016 року о 14:00 год. буде здійснена заміна зберігача та передача описаного та арештованого майна (а.с. 131, т. 1).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 18 жовтня 2017 року останнім, в присутності боржника ОСОБА_4 і понятих, було описано та накладено арешт на майно: тостер «Philips НО 2686/30/А»; праску «Tefal EV5381»; пилосос «Samsung OG 68-003976». Описане майно, відповідно до акту від 18 жовтня 2017 року, копію якого було отримано боржником ОСОБА_4 , було передано останній на зберігання, про що свідчить її підпис в зазначеному акті. При цьому зауважень та заяв від ОСОБА_4 не надходило (а.с. 158-159, т. 1).

Постановою старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 14 березня 2018 року виконавче провадження № 50993650 про примусове виконання виконавчого листа 2/398/486/16, виданого 28 квітня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області на підставі постанови Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, передано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області (а.с. 183-184, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія АЕК № 438506, спадкоємцем майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка - ОСОБА_1 . Серед спадкового майна, на яке видане вказане свідоцтво, зазначено житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 10, т. 1).

Згідно довідки № 22 про склад сім`ї, виданої 06 жовтня 2016 року головою квартального комітету, у житловому будинку АДРЕСА_1 , до складу сім'ї ОСОБА_4 входять: ОСОБА_1 , яка є власником будинку, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( а.с. 15, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам надано роз`яснення про те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам надано роз`яснення про те, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України 2004 року. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суди дійшли вірного висновку про те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що спірне майно, яке перелічено в акті опису та арешту майна від 18 серпня 2016 року та постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 жовтня 2017 року належить їй, а не боржнику - ОСОБА_12 , а тому прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та звільнення майна з-під арешту.

Доводи викладені в касаційній скарзі, щодо належності позивачу майна, яке є предметом судового розгляду, та випливає безпосередньо з факту його знаходження у належному їй на праві власності житловому будинку, є безпідставними.

Судами установлено, що будинок АДРЕСА_1 , в якому знаходиться спірне майно, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 22 про склад сім`ї, виданої 06 жовтня 2016 року головою квартального комітету, у житловому будинку АДРЕСА_1 , до складу сім'ї ОСОБА_4 входять: ОСОБА_1 , яка є власником будинку, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Зазначена довідка видана не власнику будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , і довідка підтверджує склад сім`ї ОСОБА_4 , однак не містить інформації, чи проживає позивач за вказаною адресою і на яких умовах.

Судами установлено, що позивач не зареєстрована за даною адресою, однак стверджує, що проживає в будинку АДРЕСА_1 . Проте доказів на підтвердження указаного не надала, що є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України).

Отже, доводи позивача, про те, що майно, яке є предметом судового спору, належить позивачу на праві власності виходячи з того, що майно перебуває в будинку, який є власністю позивача не підтверджується належними та допустимими доказами. А на припущеннях суд не може ухвалювати судове рішення (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доводи, викладені в касаційній скарзі, про те, що судами не було перевірено, чи належить майно, яке описане державним виконавцем, боржникові у виконавчому провадженні - ОСОБА_4 , або, що вказане майно придбане ОСОБА_1 неправомірно, не спростовують висновків судів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Виходячи з норм процесуального законодавства, обов`язок по наданню доказів на підтвердження позову покладений на позивача, зокрема, що майно яке є предметом судового розгляду, належить позивачу на праві власності і відповідно арешт на зазначене майно накладено безпідставно.

Доводи касаційної скарги, що суди безпідставно не прийняли, як належні та допустимі докази на підтвердження позову, товарні чеки на придбання майна, є безпідставними, оскільки суди оглядали оригінали товарних чеків і прийшли вірного висновку про те, що товарні чеки, на які посилається позивач не є касовими чеками, а тому не можуть бути визнані фінансовими документами, які підтверджують придбання конкретного товару. Крім того, у них містяться недостовірні данні.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони є не доведеними, ґрунтуються на неправильному тлумаченні ОСОБА_1 норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки судом доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 09 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова