Справа № 510/2118/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.19 року Ренійський районний суд Одеської області В складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Туренко І.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, разом не мешкають, подружні стосунки не підтримують, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, позивачка просила визначити місце проживання сина разом із нею.

Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 27.01.2015 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Буц», серія 1-ЖД № 226461; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 27.01.2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 107. Після укладання шлюбу прізвище позивачки залишено «Буц».

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина проживає в належних умовах, розвивається та виховується належним чином, її забезпечено усім необхідним.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що одруження із відповідачем виявилось невдалим, сумісне життя з ним не склалося, на протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. На даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.

Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Місцем проживанням малолітньої дитини, з урахуванням ставлення позивачки до виконання батьківських обовязків, віку дитини, інтересів дитини, та інше, суд визначає разом із матірю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -ст.ст.110-114, 160-161 Сімейного кодексу України, -

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27.01.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 107 - розірвати.

3. Після розірвання шлюбу місцем проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити разом із матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін