Справа № 583/742/19
провадження № 2/588/267/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Тростянецького районного суду Сумської області Маслов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Сумського апеляційного суду, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни, Верховної Ради України, Держави Україна, про внесення змін у законодавство, повернення справи №2-104/2009 на перерозгляд та стягнення судового збору з судді Плотникової Наталії Борисівни,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 28 лютого 2018 року матеріали за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Сумської області, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни, Верховної Ради України, Держави Україна, про внесення змін у законодавство, повернення справи №2-104/2009 на перерозгляд та стягнення судового збору з судді Плотникової Наталії Борисівни, відповідно до частини 1 статті 26 ЦПК України до Тростянецького районного суду Сумської області для розгляду.

Позивач у позові посилається на те, що неодноразово звертався до суду з питання повернення на перерозгляд рішення суду № 2-104/2009, яке набрало законної сили, та отримував відмову. Також зазначає, що в українському законодавстві немає статті, згідно якої можна переглянути незаконне на його думку рішення суду, яке набрало законної сили, за що на думку позивача несе відповідальність держава та Верховна Рада. З огляду на вказані обставини, ОСОБА_2 просить суд внести зміни у законодавство; повернути справу № 2-104/2009 на перерозгляд; стягнути судовий збір з судді Плотніковой Н.Б.

Дослідивши позовну заяву, вважаю, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні Тростянецьким районним судом Сумської області, виходячи з таких мотивів.

Позивач вважає, що рішення суду № 2-104/2009, яке набрало законної сили є незаконним, оскільки винесено по спадковому законодавству, 1963 року незаконно, а повинно було застосовуватися спадкове право України 2004 року. Оскільки в українському законодавстві немає статті, згідно якої можна переглянути незаконне на його думку рішення суду, яке набрало законної сили, за що на думку позивача несе відповідальність держава, а тому ОСОБА_2 просить, щоб Верховна Рада України внесла зміни у законодавство, повернути справу № 2-104/2009 на перерозгляд та стягнути судовий збір з судді Плотнікової Н.Б.

Проте, слід зазначити, що відповідно до статті 75, пункту 3 частини 1 статті 85 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні, який має повноваження з прийняття законів, є парламент - Верховна Рада України.

При цьому відповідно до статті 124 Конституції України на суди покладено здійснення правосуддя. України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 статті 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, оскільки внесення змін до законодавства є виключною компетенцією Верховної Ради України, юрисдикція місцевого загального суду, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області, не поширюється на вимогу ОСОБА_2 про те, щоб ВРУ внесла зміни у законодавство.

Поряд з цим, також не підлягає відкриттю позовне провадження за вимогою ОСОБА_2 про повернення справи № 2-104/2009 на перерозгляд, з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пунктів 8 та 9 частини 2 статті 129 Конституції України, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обов'язковість судового рішення.

Наведені норми права дають підстави дійти висновку, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, що є гарантією забезпечення їх законності та обґрунтованості.

Крім того, відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8 виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Нормами цивільного процесуального законодавства України визначений спеціальний порядок оскарження рішень суду першої інстанції, який надає особам, які брали участь у справі, право звернутись з питання перегляду рішення суду № 2-104/2009 у встановленому ЦПК України порядку та з визначених законом підстав до відповідних судів апеляційної, касаційної інстанцій та Верховного Суду України чи з підстав, передбачених частиною 2 статті 423 ЦПК України за нововиявленими обставинами.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Ураховуючи викладене, заявлені ОСОБА_2 вимогине підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні судом першої інстанції, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Сумської області, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни, Верховної Ради України, Держави Україна, про внесення змін у законодавство, повернення справи №2-104/2009 на перерозгляд та стягнення судового збору з судді Плотнікової Наталії Борисівни.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Маслов