Провадження № 6/522/1379/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі подання начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гусєва О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси 18 листопада 2019 року звернувся начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гусєв О.О. з поданням, у якому просить обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язань за виконавчим документом виконавчим листом №522/19563/17 виданим 03.04.2019 року Приморським районним судом м. Одеси.

В обґрунтування зазначеного подання заявник зазначив, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №59043472 з виконання виконавчого листа №522/19563/17, виданого Приморським районним судом міста Одеси 03.04.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) грошової суми у розмірі 100000,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гусєв О.О. 11.05.2019 року на підставі Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" було розпочато примусове виконання рішення.

Копія постанови, за твердженням начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гусєва О.О., направлено сторонам виконавчого провадження, про що свідчить фіскальний чек 0059. Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржник нерухоме майно не зареєстровано. Згідно відповіді 57102249 від 11.05.2019 року Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено. Згідно відповіді від 13.05.2019 року Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсію інформацію стосовно боржників - фізичних осі щодо сум доходу нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Відповідь 105224045 від 13.05.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - припинено. Згідно акта державного виконавця було встановлено, що боржниця не мешкає за адресою вказаною у виконавчому листі, що стало відомо зі слів дівчини, яка представилась Іветтою, що знімає в оренду вищезазначену квартиру. 12.09.2019 року до Відділу надійшов представник стягувана, та повідомив, що в ході телефонної розмови за номером НОМЕР_3 з боржницею встановив зі слів останньої, що вона перебуває за кордоном на відпочинку у Грузії, про що державним виконавцем було складено акт державного виконавця. Згідно відповіді з національної автоматизованої системи МВС України, зареєстрованих транспортних засобів за боржником не виявлено. Згідно відповіді з Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області боржник значиться за даними, які містяться в ЄІАС УМП, яка документувалась паспортом України для виїзду за кордон.

До Відділу надійшла заява стягувача з проханням звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

Таким чином, оскільки майно у боржника відсутнє, виконавчий документ не виконано, що стало підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Сторони виконавчого провадження та державний виконавець до судового засідання не з`явилися, викликані.

Суд розглядає подання за їх відсутності.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

При цьому, у даному поданні державного виконавця відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості. Судом не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, оскільки в матеріалах подання відсутні достовірні відомості про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, виклик боржника, отримання ним повідомлення про виклик та виходи державного виконавця до місця його проживання з метою встановлення об`єктивних обставин (тривале відрядження, хвороба, тощо), що можуть заважати виконанню рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 260-261, ст.441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гусєва О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська