Справа №266/1253/17
Провадження№ 6/266/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д'яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року державний виконавець звернувся до суду з поданням, вказуючи на те, що в Приморському ВДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження № 54718463 щодо виконання виконавчого листа № 266/1253/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Маріст Трейд" заборгованість у розмірі 106802,09 гривень. Так, державним виконавцем зазначено, що боржник рішення суду не виконує, не працює, рахунків не має, за викликами до державного виконавця не зявляється, а тому виконавець просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта України ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № № 266/1253/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання від державного виконавця надійшов лист про розгляд подання без виконавця, справу просив вирішити на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази додані до подання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні в Приморському ВДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження № 54718463 щодо виконання виконавчого листа № 266/1253/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Маріст Трейд" заборгованість у розмірі 106802,09 гривень.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 54718463 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 266/1253/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Маріст Трейд" заборгованість у розмірі 106802,09 гривень.

Крім того, державним виконавцем боржник викликався, проте не зявився, з офіційного сайту "Укрпошта" слід, що вказане повідомлення про виклик на день розгляду подання не отримано адресатом.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями пункту 5 статті 6 цього Закону в редакції на час постановлення ухвали суду, встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до частини третьої статті 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного/приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов'язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі "Хлюстов проти Росії".

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що направлене до суду подання та додані до нього матеріали не містять доказів про повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження, а як наслідок ухилення боржника від виконання зобов'язань, оскільки подання не містить не тільки доказів направлення такої постанови, а й отримання її боржником.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження зазначених державним виконавцем обставин, а також докази, які свідчать про доцільність обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, ст. 6 "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", ст.ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її отримання до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Д`яченко Д. О.