Справа № 345/5362/18
Провадження № 22-ц/4808/193/19
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Капущак С.В.

апелянта ОСОБА_3

представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про погашення заборгованості за аліментами, шляхом звернення стягнення на майно боржника, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 18 грудня 2018 року у складі судді Онушканича В.В., постановлену у м. Калуші, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про погашення заборгованості за аліментами, шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Разом з позовною заявою ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_6 - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,2 кв.м., гараж Б-18, який знаходиться у гаражному кооперативі, масив №3, загальною площею 36,4 кв.м., гараж НОМЕР_2, загальною площею 24,4 кв.м. та автомобіль марки Volkswagen Transporter, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в погашення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 1 049 867,13 російських рублів, що еквівалентно курсу НБУ станом на 06 грудня 2018 року 440 944,20 грн до набрання рішення суду по справі законної сили.

Заява мотивована тим, що відповідач офіційно працевлаштований у Російській Федерації, де відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів, у нього існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 1 049 867,13 російських рублів. В Україні у ОСОБА_6 є нерухоме та рухоме майно, звернувши стягнення на яке можна погасити заборгованість по сплаті аліментів, однак, у випадку реалізації відповідачем вищевказаного майна, дана обставина істотно утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 18 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, порушення норм процесуального права.

Зазначає, що після розлучення із ОСОБА_6 останній усунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавився життям та здоров'ям дитини а також не виконував рішення суду в частині щомісячної сплати аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Оскільки ОСОБА_6 все життя працював офіційно та був прописаний у РФ, вона звернула до виконання виконавчий лист, виданий Івано-Франківським міським судом, за місцем прописки останнього - у Корочанський РВ УФССВ РФ.

Крім того, суд першої інстанції вказує, що нею не надано жодного доказу щодо ухилення ОСОБА_6 від виконання рішення суду, однак наявна заборгованість і відповіді від судового виконавця РФ свідчать про інше. ОСОБА_6 умисно не сплачує аліменти та переховується від судових виконавчих органів РФ.

Судовий виконавець РФ не має можливості вчиняти будь-які дії, так як все майно, яке придбав та оформив на себе ОСОБА_6, знаходиться на території України.

Підставою звернення про забезпеченням позову є реальна загроза порушення прав малолітнього ОСОБА_5, яка виражається у можливій реалізації ОСОБА_6 нерухомого майна іншим особам з метою уникнення свого обов'язку як батька щодо утримання дитини.

Зазначає, що однією із підстав відмови їй у задоволенні клопотання було те, що судом ще вирішується питання щодо відкриття провадження у справі за її позовною заявою, однак це не є перешкодою у розгляді заяви про забезпечення позову.

У зв'язку з наведеним, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу та вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки позивачем не наведено підстав за яких, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду, а також умов за яких буде неможливим ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених підстав.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду, відсутність доказів про поважність причин неявки, не зважаючи на подане клопотання, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та її представника, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не зазначено, а судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б підтверджувалися належними доказами та свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки позивач не представив будь-яких доказів щодо існування обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду.

Посилання сторони апелянта на наявність у відповідача майна на території України саме по собі не є підставою для забезпечення позову. Доказів щодо утруднення виконання рішення внаслідок можливих дій відповідача у випадку ненакладення арешту, апелянтом не представлено.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про повернення їй позовної заяви, яка ухвалою Калуського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року була задоволена та повернута позивачу.

Доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта