Постанова

Іменем України

17 січня 2019 року

м. Київ

справа № 328/2819/16-ц

провадження № 61-33373св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького району електричних мереж,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року в складі колегії суддів: Полякова О. З., Спас О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького району електричних мереж (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми недооблікованої електроенергії.

Позовна заява мотивована тим, що 26 березня 2016 року представниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» виявлено факт порушення ОСОБА_4 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. За фактом даного порушення було складено акт від 26 березня 2016 року. Сума збитків становить 14 492,29 грн. Відповідач борг у добровільному порядку не сплатила.

На підставі викладеного ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути з ОСОБА_4 суму недооблікованої електроенергії у розмірі 14 492,29 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року (в складі судді Андрущенка О. Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що акт про порушення від 26 березня 2016 року не може вважатися належним доказом на підтвердження факту порушення відповідачем ПКЕЕН та не може бути підставою для проведення відповідних нарахувань.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького району електричних мережвартість недооблікованої електроенергії у розмірі 14 492,29 грн та судові витрати у розмірі 2 993,80 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що зібраними по справі доказами підтверджено факт самовільного підключення будинку відповідача до електромережі, а повторною комісією з розгляду актів про порушення з урахуванням листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проведено розрахунок недооблікованої електроенергії та визначено її розмірі - 14 492,29 грн.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази самовільного підключення позивача до електромережі. Апеляційний суд безпідставно взяв до уваги заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, оскільки він не був уповноважений на вчинення таких дій. Суди неправильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права.

У вересні 2017 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що судом апеляційної інстанції досліджено зібрані у справі докази та зроблено правильні висновки по суті заявлених вимог, зокрема, що відповідачем порушено ПКЕЕН та правильно визначено суму збитків.

01 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 13 травня 2008 року між сторонами укладено договір на постачання ОСОБА_4 електричної енергії потужністю 3 кВт на АДРЕСА_1.

26 березня 2016 року представниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» виявлено факт порушення ОСОБА_4 ПКЕЕН на АДРЕСА_1, про що складено акт, який відповідач отримала, про що свідчить її особистий підпис в ньому. Відповідачем визнані порушення, які вона обґрунтовувала матеріальними труднощами.

Згідно вказаного акту відповідачем виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі.

ОСОБА_4 зверталася до позивача з приводу перевірки комісією з розгляду актів про порушення правильності визначеного розміру збитків. У цьому зверненні відповідач також не заперечувала про порушення ПКЕЕН.

19 квітня 2016 року між сторонами укладена угода про визнання боргу.

Судами також встановлено, що ОСОБА_4 зверталася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо правильності визначення відповідачем збитків за порушення ПКЕЕН.

Позивачем отримано лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 жовтня 2016 року, з врахуванням якого 29 листопада 2016 року комісією з розгляду актів про порушення повторно проведено розрахунок недооблікованої електроенергії внаслідок самовільного підключення відповідача до електромереж споживача. Вартість недооблікованої електроенергії зменшено та визначено у розмірі 14 492,29 грн.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов правильного висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт самовільного підключення відповідача до струмоприймачів до електромережі, а повторною комісією з розгляду актів про порушення з урахуванням листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проведено розрахунок недооблікованої електроенергії та визначено її розмірі - 14 492,29 грн.

Встановлено, що при формулюванні порушення в акті представники позивача допустили помилку у визначенні назви правопорушення, що не спростовує факту порушення відповідачем ПКЕЕН та не впливає на суть порушення, та яка була виправлена рішенням колегіального органу - комісії від 19 квітня 2016 року, проведено перерахунок та зменшено розмір збитків.

Отже, суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, визначивши, що наявні в акті недоліки дають підстави для його двозначного тлумачення, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача завданих збитків.

Апеляційний суд виправив допущені місцевим судом порушення норм процесуального права та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що апеляційний суд безпідставно взяв до уваги заяву неуповноваженого представника позивача про зменшення позовних вимог, оскільки повноваження цього представника (ОСОБА_5) підтверджені наявною у матеріалах справи довіреністю від 31 грудня 2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В.С. Висоцька

В.В. Пророк