Справа № 191/4829/18
Провадження № 2/191/1387/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.03.2019 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухар Д.О.
за участю секретаря Каліневич Ж.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою : пров. Новоукраїнський, буд. 8, м. Синельникове Дніпропетровської області. Відповідач зареєстрований в будинку, але фактично в ньому не проживає з серпня 2010 року по теперішній час. У серпні 2010 року відповідач у будинку не живе, виїхав у невідомому напрямку, його теперішнє місце проживання їй невідоме, вони не спілкуються.
Позивач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно копії договору дарування жилого будинку від 19.06.2003 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 жилий будинок, який розташований за адресою : провул. Новоукраїнський, 8 в м. Синельникове Дніпропетровської області.Даний жилий будинок в цілому зареєстрований в Синельниківському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1.
Згідно довідки про склад сімї від 29.11.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10.09.2009 року, однак за даною адресою не проживає з серпня 2010 року.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З норми ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Так, матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі не є членом сімї позивача, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає за даною адресою з серпня 2010 року без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачем її права користування та розпоряджання належним їй житловим будинком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає необхідним здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319,321 ЦК України, ст.ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.12, 13, 77, 78, 141, 259, 263, 264, 280- 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, пров. Новоукраїнський,8.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_4