Провадження № 2/127/2403/19
25 листопада 2019 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,
позивача ОСОБА_1 , його представник адвоката Герасимишиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 , про зняття арешту,
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Герасимишину Т.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, про зняття арешту з майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивувала тим, що позивачеві на праві власності з 1993 року належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . При зверненні позивача до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою дарування належного йому нерухомого майна, позивачеві стало відомо про наявний арешт накладений на його майно. Арешт накладений Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою в 2005 році на підставі повідомлення міського ВДВС Вінницького міського управління юстиції на майно ОСОБА_1 , а саме будинок АДРЕСА_1 , на підставі постанови АА 677258 від 28 січня 2005 року. Виконавче провадження з приводу накладення арешту на майно позивача є знищеним у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчого провадження. Позивач жодних боргових зобов`язань не має, а арешт накладений на належний йому будинок є помилковим, можливо за зобов`язаннями однофамільця - ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 . Так рішенням Господарського суду Вінницької області від 07 жовтня 2004 року з СПД ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) стягнуто 2923,53 грн боргу. Наразі паспортні данні позивача є відмінними, як й ідентифікаційний номер, а позивач ніколи не проживав та не був зареєстрований по АДРЕСА_3 та не був фізичною особою - підприємцем. Позивач зазначає, що арешти на нерухоме майно по АДРЕСА_4 в реєстрі відсутні. З посиланням на положення ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 391 ЦК України просить зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якового є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 11 березня 2005 року на підставі постанови міського ВДВС Вінницького міського управління юстиції сер. АА № НОМЕР_3 від 28 січня 2005 року (а. с. 2-7).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите загальне позовне провадження в справі. До участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучений ОСОБА_2 (а. с. 54-55).
Відповідач своїм право на відзив не скористався.
Треті особи пояснень не надали.
Під час підготовчого засідання 17 вересня 2019 року представник позивача уточнила позовні вимоги та просила зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якового є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 11 березня 2005 року на підставі постанови міського ВДВС Вінницького міського управління юстиції сер. АА № НОМЕР_3 від 28 січня 2005 року (а. с. 79).
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи.
Треті особи та їх представники в судове засідання не з`явились, хоча про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства.
Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
09 листопада 1993 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори посвідчений договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 2-4776 (а. с. 10).
Відповідно до листа КП «Вінницьке МБТІ» від 11 лютого 2019 року №4421 згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 4338 на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 29 грудня 2012 року, за ОСОБА_1 зареєстрований житловий будинок в цілому на підставі договору дарування від 09 листопада 1993 року, посвідченого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-4776 (а. с. 15).
З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 є власником будинковолодіння розташованого по АДРЕСА_1 . При цьому суд звертає увагу, що у даному випадку будинок АДРЕСА_1 є одним і тим самим будинковолодінням.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 24 травня 2019 року за пошуковим запитом по індивідуальному податковому номеру « НОМЕР_4 » інформація відсутня (а. с. 27).
Відповідно до листа Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2019 року № 272/2019 за відомостями, що містяться в реєстраційних журналах Ленінського, Замостянського, Староміського районних судів м. Вінниця за період з 2004-2005 роки матеріали стосовно ОСОБА_1 до зазначених судів не надходили та не реєструвались (а. с. 35).
З наведених доказів слідує, що відносно позивача ОСОБА_1 (РКНОП НОМЕР_4 ) в період з 2004 по 2005 роки в судовому порядку будь-яких процесуальних документів, зокрема і в частині обтяження майна, не приймалось. Відсутні й будь-які виконавчі провадження, де боржником є позивач ОСОБА_1 (РКНОП НОМЕР_4 ). Не є позивач і суб`єктом господарювання, зареєстрованим в порядку передбаченому положеннями законодавства.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07 жовтня 2004 року (справа № 7/282-04) з СПД ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 25 березня 1997 року, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 стягнуто 2923,53 грн боргу, 49,39 грн відшкодування витрат на держмито, 114,29 грн відшкодування витрат ІТЗ судового процесу (а. с. 24, зворот).

02 березня 2005 року міський ВДВС Вінницького міського управління юстиції направив лист Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі про необхідність накладення арешту на майно, а саме будинок по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі постанови від 28 січня 2005 року сер. НОМЕР_6 (а. с. 17).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11 березня 2005 року № 2756436, Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 11 березня 2005 року накладено арешт на будинок по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на підставі постанови міського ВДВС Вінницького міського управління юстиції від 28 січня 2005 року сер. АА № 677258 (а. с. 18).

Аналогічна інформація відображена і в листах Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 22 травня 2019 року № 2011/01-16 та від 30 жовтня 2019 року № 3540/01-16 на адвокатські запити.

За наведених обставин позивач звернувся до суду із позовною заявою про зняття арешту з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З наведених норм законодавства слідує, що власник майна, який вважає що обмежується його право власності, зокрема і в частині розпорядження таким майном, може вимагати усунення наявних перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном.

Позивач, вважаючи, що його право власності на будинковолодіння є обмеженим у зв`язку із накладенням арешту на майно, звернувся до суду для захисту порушеного права шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

В контексті заявлених позовних вимог (зняття арешту з майна, що належить позивачеві), та обраного позивачем способу захисту порушеного права, предметом позову, тобто безпосередньою матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача, у даній справі є зняття арешту з будинковолодіння належного позивачеві на праві власності.

Отже, для застосування до правовідносин, що склались між сторонами, положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно встановити обставини, які входять до предмета доказування, зокрема й наявності арешту майна, яке в свою чергу належить позивачеві.

Як установлено в судовому засіданні та вже зазначалось, позивачеві на праві власності належить будинковолодіння АДРЕСА_1 (на будинковолодіння саме за такою адресою за позивачем проведена державна реєстрація права власності).

При цьому будь-яких обмежень щодо вказаного майна судом не встановлено.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06 травня 2019 року за пошуковим параметром « АДРЕСА_1 » інформація відсутня (а. с. 41).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06 травня 2019 року за пошуковим параметром « АДРЕСА_1 » інформація відсутня (а. с. 42).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15 березня 2019 року за пошуковим параметром РНОКПП НОМЕР_4 (присвоєний позивачеві) інформація відсутня (а. с. 40).

З наведеного слідує, що арешт на майно належне позивачеві, зокрема на будинковолодіння АДРЕСА_1 , не накладений.

Обставини наявності арешту на нерухоме майно, що належить позивачеві, останнім не доведені та не встановлені в судовому засіданні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 жовтня 2019 року за пошуковим параметром « АДРЕСА_1 » зазначене будинковолодіння на праві власності належить ОСОБА_5 . Наразі будинковолодіння по зазначеній адресі, на яке накладено арешт, не належить позивачеві.

Сам же факт відмови нотаріуса в посвідченні договору дарування нерухомості, належної позивачу ( будинку по АДРЕСА_1 ), через наявність арешту на майно (будинок по АДРЕСА_1 ), яке йому не належить, не свідчить, що право позивача підлягає захисту в спосіб обраний позивачем - шляхом зняття арешту з майна, яке йому не належить.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 12, 81-82, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 , про зняття арешту з житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

Центральний відділ державної виконавочї служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, 21050, м.Вінниця, вул. Соборна, 15а, ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складений 03.12.2019.

Суддя: