ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3022/18 Номер провадження 22-ц/814/854/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року, постановлене суддею Іващенком Ю.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Перша Лубенська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

23.08.2018 ОСОБА_2 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, вчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла 19 липня 2003 року в місті Лубни Полтавської області.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що вона з матірю ОСОБА_6 були співвласниками домоволодіння у м.Лубни по вул.8-ого Березня,81. Після смерті матері вона вчасно, тобто у шестимісячний строк після відкриття спадщини, прийняла її шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що полягало у догляді за домоволодінням, його ремонті та вселенні в належну матері частину своє на той час неповнолітньої дочки ОСОБА_5

Встановлення заявленого нею факту необхідно для реалізації права на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 19 липня 2003 року в м.Лубни Полтавської області.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння (користування, розпорядження) спадковим майном. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6, яка померла 19.07.2003 відкрилася до 01.01.2004, однак після 01.07.2003 і позивачем дії щодо прийняття спадщини вчинено до 01.01.2004, до позовних вимог позивача підлягають застосуванню норми ЦК УРСР, зокрема ст.ст.548,549 ЦК УРСР.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає, що оскаржуване рішення є незрозумілим в частині того, стосовно якої саме спадщини встановлено факт: щодо домоволодіння по вул.8-ого Березня за №10 чи №81, а також у яких частках розподілено спірне домоволодіння між спадкоємцями.

Заперечує, що ОСОБА_2, як спадкоємець спірного домоволодіння, здійснювала ремонтні роботи по його утриманню. Вважає, що вона, будучи його співвласником, частково покращувала умови проживання своєї дочки.

Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом необґрунтовано відмовлено у долучені письмових пояснень сусідів та їх допиті в судовому засіданні, не прийнято до уваги та не надано оцінку намірам ОСОБА_4 оформити спадщину на свою користь.

Посилається на те, що судом не надано оцінку невідповідності у технічному паспорті на спірне домоволодіння дати побудови гаража, який збудований та використовується ним, не визначено чи є це майно також спадщиною і в яких частках.

Також заперечує проти стягнення з нього судового збору в сумі 704,80 грн., оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

12.03.2019 до апеляційного суду надійшов відзив, у якому ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, заперечуючи доводи відповідача.

У судове засідання відповідач не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні апеляційної скарги.

Третя особа - Перша Лубенська державна нотаріальна контора направила заяву про розгляд справи без участі її представника , покладаючись на рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача. який заперечив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ УР №0849994, виданого РАЦС Полтавської області 27.12.1966, батьками ОСОБА_4 (після шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_8 та ОСОБА_6./а.с.7/

На підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради депутатів трудящих від 26.08.1967 №340 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виділено під індивідуальне житлове будівництво земельну ділянку по пров. 8-го Березня №10, загальною площею 600 кв.м./а.с.8/

На виконання указаного рішення 14.02.1968 між відділом комунального господарства виконкому Лубенської міської Ради депутатів трудящих та ОСОБА_6, ОСОБА_8 укладено договір №5502 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до пяти включно, який 07.05.1968 року засвідчено нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Умовами договору визначено місце розташування земельної ділянки: провулок вулиці 8-го Березня, 10./а.с.11-12/

15.05.1985 складено акт про закінчення будівництво і ввод в експлуатацію індивідуального домоволодіння, що розташоване на садибі №81 по вул. (пров.) 8-Марта, Лубенського району, Полтавської області./а.с.15-19/

22.06.1985 ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_9 прийняла у дар Ѕ частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних господарчих побудов, що знаходиться в м.Лубни по вул.8-го Березня номер 81, бувший номер 10, та в цілому складається з: жилого будинку літ А-1, житловою 31,9 кв.м, сараю «Б», вбиральні «В», огорожі №1, що підтверджується договором дарування від 22.06.1985, посвідченим державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори того ж дня та зареєстрованим в реєстрі за №2217./а.с.20-21/

ОСОБА_9 після укладення 28.06.1986 року шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_2./а.с.23/

19.07.2003 у м.Лубни Полтавської області померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №246328, актовий запис №555, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лубенського міського управління юстиції Полтавської області 07.08.2003./а.с.29/

З 22.10.2003 за адресою вул.8-го Березня буд.81 зареєстрована ОСОБА_5, яка є дочкою ОСОБА_2./а.с.25,26,35/

При перевірці по обліку Першої Лубенської державної нотаріальної контори та даних Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа на майно померлої ОСОБА_6, яка померла 19.07.2003 заведена за №23/2004 на підставі заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_4. Інші заяви про прийняття спадщини не подавались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується листом Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 18.07.2018 №02-31/403./а.с.54/

Згідно акту вуличного комітету вулиці 8-го Березня від 07.08.2018 за адресою: вул.8-го Березня, 81 ОСОБА_2 за життя матері ОСОБА_6 та після її смерті 19.07.2003 здійснювала догляд за домогосподарством, обробляла присадибну земельну ділянку, здійснювала витрати по утриманню та покращенню стану будинку./а.с.24,53/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст.ст.548,549 ЦК УРСР. Позивач, будучи співвласником будинку по вул.8-го Березня,81 в м.Лубни, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/2 ідеальною частиною даного будинку, яка належала спадкодавцю ОСОБА_6

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який повно і всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч.ч.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

При цьому правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_6 померла 19 липня 2003 року, тому відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

За правилами ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач на час відкриття спадщини проживала у будинку, на половину якого відкрилася спадщина після смерті матері. Оскільки співвласникам належали ідеальні частки без реального розподілу, то ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, таким чином прийнявши спадщину згідно ст.549 ЦК України.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, стосовно неповного з`ясування судом спадкових правовідносин, зокрема, намірів ОСОБА_4 оформити на свою користь спадщину після померлої ОСОБА_6, а також упередженості суду при оцінці обставин справи щодо дати побудови гаража, розташованого на території спірного домоволодіння, необґрунтованої відмови у долучені письмових пояснень сусідів, їх допиті в суді, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки вони не відносяться до предмету спору та не спростовують факт прийняття спадщини як позивачем, так і відповідачем.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 здійснювала ремонтні роботи по утриманню домоволодіння, будучи його співвласником і цим частково покращувала умови проживання своєї дочки, не спростовують факт прийняття позивачем спадщини шляхом вступу в управління спадковим майном.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення, щодо незрозумілості рішення суду першої інстанції в частині номеру будинку домоволодіння, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адреса спадкового будинку ул.8-го Березня,81 у м.Лубни Полтавської області. Доводи апеляційної скарги щодо невизначеності судом спадкового майна і розміру часток у ньому між спадкоємцями апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки указані обставини не є предметом спору та виходять за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, що визначені ст.367 ЦПК України.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову є обгрунтованим і законним.

В той же час, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат є помилковим. Із наданих відповідачем доказів, а саме, посвідчення серії А №105597 С, виданого Полтавською ОДА 15.11.2007 та посвідчення серії Є №117832, виданого 13 листопада 2007 року Лубенським міським управлінням праці та С-3-Н вбчається, що ОСОБА_4 є учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору, а витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року скасувати в частині стягнення судового збору із ОСОБА_4 Григоровичана користь ОСОБА_2 в розмірі 704 грн. 80 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14.03.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_10