Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 451/255/16-ц

провадження № 61-39838св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року у складі судді Семенишин О. З. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності на 2/3 частки об`єкта незавершеного будівництва в сукупності будівельних матеріалів житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , та речей домашньої обстановки, що знаходяться у вказаному будинку.

Позов мотивовано тим, що вона з 21 липня 2007 року по 21 січня 2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час перебування у якому ними, як подружжям, було набуто майно, яке складається з житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , та речей домашньої обстановки, що знаходяться у вказаному будинку. Між ними як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі її частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд здійснити поділ майна подружжя, визнати право власності за нею на 2/3 частки об`єкта незавершеного будівництва у сукупності будівельних матеріалів житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , та речей домашньої обстановки, що знаходяться в цьому будинку.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в сукупності будівельних матеріалів житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Радехівської міської ради народних депутатів Львівської області від 14 лютого 1992 року № 30 його батьку ОСОБА_4 було надано у безстрокове користування земельну ділянку, площею 0,800 га по АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального житлового будинку та на підставі цього рішення було складено акт виносу в натурі границь земельної ділянки від 07 березня 1992 року та будівельний паспорт. Він разом із батьком розпочав будівництво літньої кухні з гаражем, загальною площею 105 кв. м. Батько помер, заповіту не залишив.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2006 року визнано за ним право власності у порядку спадкування на нерухоме майно - нежитлову будівлю (літню кухню із гаражем), загальною площею 105 кв. м по АДРЕСА_1 . Маючи фінансову можливість, він вирішив шляхом реконструкції спорудити житловий будинок. Головним архітектором Радехівського району Львівської області на його ім`я було виготовлено будівельний паспорт на будинок, дозвіл на внесення змін до проекту забудови було надано рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 12 лютого 2008 року № 35. На його замовлення комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на споруджений житловий будинок, а 12 травня 2016 року він отримав витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-16. Дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою ним було отримано на підставі рішення Радехівської міської ради Львівської області від 15 листопада 2015 року № 44.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на об`єкт незавершеного будівництва в сукупності будівельних матеріалів житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 речі домашньої обстановки, що були придбані ними за час перебування у шлюбі, які знаходяться у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 : пральну машинку «Bosсh», холодильник «Bosсh» із морозильною камерою, газову плитку «Аriston Hotpoint», духовку «Аriston Hotpoint», витяжку кухонну «Vento», телевізор «Samsung», DVD «LG», фен для волосся «Philips», праску «Tefal», набір кухонних меблів: шухляди - 11 штук, двері - 13 штук, дерев`яний кухонний стіл - 1 штука, кухонний куточок з елементами дерева, пуфики до куточка - 3 штуки, гіпсовий образ, диван шкіряний, крісло шкіряне, тумбу під телевізор, парту дитячу, крісло до парти - 1 штука, ліжечко дитяче - 1 штука, набір спальних меблів: комод - 1 штука, тумба - 2 штуки, ліжко - 1 штука розміром 180?220 м, шафа шести дверна - 1 штука, дзеркало - 1 штука, образ - 1 штука, світильник - 1 штука, матрац, розміром 180?220 м, лашень під матрац (метан) - 1 штука, сушку для рушників - 1 штука, стіл (дерево і тирсоплита) - 1 штука, картину - 1 штука, столик комп`ютерний - 1 штука, диван - 1 штука, крісла до дивану - 1 штука, набір столових предметів у дерев`яній скрині - 1 штука, шафу (стінку) МДФ (Польща) - 1 штука, образ - 1 штука; ОСОБА_3 : котел «Prottrm», стабілізатор напруги, приставку до котла, морозильну камеру «Liebherr», насос водяний, мийку керамічну, ванну напівкруглу, біде «Сersanit», унітаз «Сersanit», умивальник із тумбою - 1 штука, дзеркало з поличками - 1 штука, змішувачі у ванній кімнаті, тренажер для спини «Горбунок», сейф металевий. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт незавершеного будівництва у сукупності будівельних матеріалів житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року по 21 січня 2016 року та за період шлюбу ними було придбано вищевказані речі домашньої обстановки, які знаходяться у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,та підлягають поділу між подружжям. Незавершене будівництво у сукупності будівельних матеріалів, яке розташоване у АДРЕСА_1 , не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому відсутні правові підстави для поділу цього майна, як майна подружжя.

Будь-яких доказів на спростування вказаного та доказів про участь у будівництві будинку, придбання будівельних матеріалів за рахунок коштів подружжя позивача до суду надано не було.

Посилання ОСОБА_1 на те, що її мати ОСОБА_5 продала свою трьохкімнатну квартиру за 35 000 доларів США і передала їм кошти від її продажу, які були використанні на будівництво будинку, не знайшли свого підтвердження у суді першої інстанції, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 16 травня 2008 року квартира була продана за 10 тис. грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що незавершене будівництво у сукупності будівельних матеріалів, яке розташоване у АДРЕСА_1 , не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому відсутні правові підстави для поділу зазначеного майна, як майна подружжя.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано поділив між сторонами речі домашньої обстановки, що були придбані ними за час перебування у шлюбі, які знаходяться у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням того, що фактичне право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 оспорювалося ОСОБА_1 , яка вважала цей будинок спільною сумісною власністю подружжя, набутого за час шлюбу із ОСОБА_3 , суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 , визнавши за останнім право власності на об`єкт незавершеного будівництва в сукупності будівельних матеріалів, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати указані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалась на те, що судами попередніх інстанцій не з`ясовано у чиїй власності перебувала земельна ділянка, на якій здійснено будівництво спірного будинку. Крім того, судом першої інстанції не з`ясовано, на підставі якого технічного документа, ОСОБА_2 здійснив будівництво спірного будинку.

Зазначала, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак, до цього, не будучи житловим будинком, який прийнятий до експлуатації, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке, за передбачених законом умов, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Отже, незавершене будівництво, зведене за час шлюбу, може бути визнане об`єктом права спільної власності подружжя.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 вересня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано із Радехівського районного суду Львівської області зазначену цивільну справу.

У листопаді 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у якому заявники посилались на те, що касаційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судами попередніх інстанцій в повному обсязі з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, надано належну оцінку всім доказам, поясненням та запереченням, наданим сторонами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 січня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який було зареєстровано 21 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Львівської області (а. с. 6-7 т. 1).

Актом обстеження умов проживання від 13 травня 2016 року на підставі позовної заяви про визначення місця проживання дитини було встановлено, що у будинку по АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 49 т. 1).

Актом комісійної перевірки Радехівської міської ради Львівської області від 02 травня 2016 року № 178 ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_6 за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 не проживають, а проживають у АДРЕСА_1 (а. с. 50 т. 1).

Актом від 04 березня 2017 року описано майно, яке знаходиться у будинку на АДРЕСА_1 з участю адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 51-52 т. 1).

Висновком інженерно-технічного експертного дослідження товариства «Експерт Інвест»від 11 липня 2016 року № 7 встановлено ступінь готовності незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка складає 96 %, та його ринкову вартість, яка становить 1 394 223 грн, можливий варіант його розподілу відповідно до часток співвласників 2/3, 1/3, 1/2, які викладені у дослідницькій частині висновку експерта (а. с. 58-83 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради народних депутатів Львівської області від 14 лютого 1992 року № 30 розглянуто заяву ОСОБА_4 - батька ОСОБА_2 та надано ОСОБА_4 у безстрокове користування земельну ділянку із земель міської забудови у АДРЕСА_1 , площею 800 кв. м для будівництва індивідуального одноповерхового з цокольним поверхом житлового будинку по проекту № ЩБ-М-4/79 (а. с. 119-120 т. 1).

Актом виносу в натурі границь земельної ділянки від 07 березня 1992 року проведено в натурі відведення земельної ділянки, площею 800 кв. м, під будівництвожитлового будинку та господарським споруд ОСОБА_4 (а. с. 121 т. 1).

Головним архітектором Радехівського району Львівської області виготовлено будівельний паспорт земельної ділянки (а. с. 122-123 т. 1).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2006 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 06 червня 2016 року, встановлено факт, що ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину. Цим же рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на нерухоме майно - житлову будівлю (літню кухню з гаражем), загальною площею 105 кв. м, по АДРЕСА_1 . Рішення та ухвала суду набрали законної сили(а. с. 124-125 зворот т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 12 лютого 2008 року № 35 надано дозвіл ОСОБА_2 на внесення змін до проекту забудови житлового будинку АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутись в архітектурно-планувальне бюро для внесення змін в проект будівництва та технічну документацію (а. с. 186 т. 1).

ОСОБА_2 виготовлено будівельний паспорт вказаної земельної ділянки (а. с. 184-185 т. 1).

Рішенням 63 сесії 6 скликання Радехівської міської ради Львівської області від 15 жовтня 2015 року № 44 ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, площею 0,08 га із земель житлової та громадської забудови - з метою передачі її в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані у АДРЕСА_1 (а. с. 174 т. 1).

Із видаткових накладних, квитанцій, накладних, товарних чеків та рахунків -фактур за 2007 - 2010 роки встановлено, що будівельні матеріали були придбані ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16 лютого 2017 року № 5757 підтверджено, що матеріали, які наведені у товарних чеках, рахунках, видаткових накладних та накладних були використані при будівництві будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 8-11 том 2).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстровано шлюбі та за період шлюбу ними була придбано майно: котел «Prottrm», стабілізатор напруги, приставку до котла, морозильну камеру «Liebherr», насос водяний № НОМЕР_1 , мийку керамічну, пральну машинку «Bosсh», холодильник «Bosсh» із морозильною камерою, газову плитку «Аriston Hotpoint», духовку «Аriston Hotpoint», витяжку кухонну «Vento», телевізор «Samsung», DVD «LG» LH-T2660X, фен до волосся «Philips», праску «Tefal», набір кухонних меблів: шухляди - 11 штук, дверки - 13 штук, кухонний стіл дерев`яний - 1 штука, кухонний куточок з елементами дерева, пуфики до куточка - 3 штуки, гіпсовий образ, диван шкіряний, крісло шкіряне, тумбу під телевізор, парту дитячу, крісло до парти - 1 штука, ліжко дитяче - 1 штука, набір спальних меблів: комод - 1 штука, тумба - 2 штуки, ліжко - 1 штука розміром 180?220 м, шафа шести дверна - 1 штука, дзеркало - 1 штука, образ - 1 штука, світильник - 1 штука, матрац, розміром 180?220 м, лашень під матрац (метан) - 1 штука, сушку для рушників - 1 штука, стіл (дерево і тирсоплита) - 1 штука, картину - 1 штука, столик комп`ютерний - 1 штука, диван - 1 штука, крісла до дивану - 1 штука, набір столових предметів у дерев`яній скрині - 1 штука, шафу (стінку) МДФ (Польща) - 1 штука, образ - 1 штука; ванну напівкруглу, біде «Gersanit», унітаз «Gersanit», умивальник із тумбою - 1 штука, дзеркало з поличками - 1 штука, змішувачі у ванній кімнаті, тренажер для спини «Горбунок», сейф металевий, яке підлягає поділу між подружжям.

Разом з тим, встановлено, що металопластикові, мансардні вікна, батареї та балконний блок були придбані третьою особою ОСОБА_2 , тому указане не підлягає поділу як майно подружжя.

Також встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 станом на 21 липня 2007 року на день одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було збудовано та підготовлено до покрівельних робіт, на ньому зведено дерев`яний каркас під покрівлю даху, що підтверджується фотокопіями фотографій, які знаходиться у матеріалах справи та показами свідків, які були допитані судом у процесі розгляду справи (а. с. 202, 203 т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За правилами статті 60 СК України, частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 70 СК України, статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Предметами права власності може бути лише майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 328, 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли вірного висновку про те, що речі домашньої обстановки, що були придбані позивачем та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі, які знаходяться у будинку по АДРЕСА_1 , є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу. Незавершене будівництво у сукупності будівельних матеріалів, яке розташоване у АДРЕСА_1 , не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому відсутні правові підстави для поділу зазначеного майна, як майна подружжя. ОСОБА_2 підтверджено, що будівельні матеріали для будівництва указаного будинку були придбані ним та ОСОБА_9 . Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16 лютого 2017 року № 5757 підтверджено, що матеріали, які наведені у товарних чеках, рахунках, видаткових накладних та накладних за 2007 - 2010 роки були використані при будівництві будинку по АДРЕСА_1 . Крім того, указаний будинок станом на 21 липня 2007 року на день одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було збудовано та підготовлено до покрівельних робіт, на ньому зведено дерев`яний каркас під покрівлю даху.

З урахуванням того, що право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , оспорювалося ОСОБА_1 , яка вважала цей будинок спільною сумісною власністю подружжя, набутого за час шлюбу із ОСОБА_3 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за останнім права власності на об`єкт незавершеного будівництва в сукупності будівельних матеріалів указаного житлового будинку, який, як встановлено судом, не є спільною сумісною власністю сторін, а є його особистою власністю.

Посилання касаційної скарги на те, що судами попередніх інстанцій не з`ясовано у чиїй власності перебувала земельна ділянка, на якій здійснено будівництво спірного будинку, були предметом розгляду судами попередніх інстанцій, яким надана належна правова оцінка, та не спростовують висновку про те, що незавершене будівництво у сукупності будівельних матеріалів, яке розташоване у АДРЕСА_1 , не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович