Справа № 388/1365/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
23.05.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Лінській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «АВТЕХ», приватного підприємства «ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» про захист прав споживачів,-
Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «АВТЕХ» та Приватного підприємства «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.
У липні 2018 року в мережі Інтернет позивач побачив оголошення про продаж автомобіля ВАЗ Ларгус 2014 р. сріблястого кольору за дуже привабливою ціною - 73 500 грн., але придбати його можна було приїхавши в м. Запоріжжя. У вказаному місці, представники відповідачів повідомили, що для оформлення покупки автомобіля, який продавався «за спеціальною програмою та на умовах участі», спочатку необхідно укласти договори та сплатити перший платіж, після чого буде переданий автомобіль.
Так, 17 липня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та Приватним підприємством «АВТЕХ» було укладено договір N 3020 про участь згідно з Умовами, згідно з яким позивач, як Контрагент - доручив, а ПП «АВТЕХ» зобов`язалось вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики), зазначеної у додатку №1 до даного договору, на підставі ст. 1046,1048 ЦК України та на умовах діяльності, що містяться у Додатку №2 до даного договору, який є невід`ємною частиною договору, що підтверджується договором з додатками. При підписанні даного договору, в тому ж самому місці з тими ж самими особами ( ОСОБА_2 ) позивачем також був підписаний договір № 2020 від 17 липня 2018 р. з ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» згідно якого позивач зобов`язуюся оплатити послуги Виконавця у відсотковому розмірі, а саме 10,5% від суми позики, визначеної у додатку №1 до договору про участь згідно Умовами між ПП «АВТЕХ» та Замовником, шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100% попередньої оплати, що становить 73 500 гривень, що підтверджується договором.
На виконання умов договору, після підписання акту наданих послуг, відповідно до виставленого рахунку - фактури позивач сплатив на користь ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» грошові кошти у розмірі 73 500 гривень, що підтверджується актом наданих послуг, рахунком-фактурою та квитанцією № 3619835 від 17 липня 2018 р.
Після укладення даних договорів з ПП «АВТЕХ» та ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА», а також сплати грошових коштів в сумі 73 500 грн. позивачу автомобіль передано не було. Метою укладення даний договорів було придбання автомобіля ВАЗ Ларгус 2014 року, сріблястого кольору.
По договору N 3020 передбачено залучення коштів фізичної особи. Отже, для здійснення відповідачем діяльності, що стала предметом договору N3020, відповідачу необхідно мати ліцензію, яку стверджує позивач, відповідач не має.
У відповідності зі статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач при укладенні договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА», пропонуючи позивачу надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги і так має право, без укладення договору N 2020 (із ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА») на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів".
Вказане підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2018р. по договору №2020 між позивачем та ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА», відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз`яснювальних послуг.
Оскільки самі по собі послуги, що є предметом договору № 2020 між позивачем та ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА», позивачу не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із ПП «АВТЕХ» - отримання позики, з урахуванням того, що Приватне підприємство «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» не повідомив озивача про відсутність у ПП «АВТЕХ» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір, про участь у програмі ПП«АВТЕХ», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач 31.07.2018 року направив на зазначену у договорі адресу ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» заяву про повернення сплачених ним грошових коштів в сумі 73 500 грн. з підстави не своєчасної поставки автомобіля, що підтверджується заявою, конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення. Однак відповіді не отримав.
В зв`язку з цим позивач, змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд визнати недійсним Договір № 3020 про участь згідно з Умовами, укладений 17 липня 2018 року між позивачем та Приватним підприємством «АВТЕХ».
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, на адреси їх місцезнаходження (реєстрації) направлялись листи рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, які поверталися з відміткою «адресат не існує», «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідачами до суду відзиву не подавалось.
З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За правилами ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно з п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст.4 цього Закону є договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.
За положеннями ч.5 ст.11, ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору
За положеннями ч.1 п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Судом встановлено, що 17 липня 2018 року між позивачем та Приватним підприємством «АВТЕХ» було укладено договір N 3020, у відповідності до якого ПП «АВТЕХ» зобов`язалося за плату вчинити від імені позивача та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної в додатку N 1 до договору (а.с. 5-7).
Згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.
По договору N 3020 передбачено залучення коштів фізичної особи. Отже, для здійснення відповідачем діяльності, що стала предметом договору N3020, відповідачу необхідно мати ліцензію.
Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
У цьому визначенні мета отримання прибутку не є критерієм віднесення операції з фінансовими активами до поняття фінансової послуги, а "мета отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів" стосується лише залучення фінансових активів від інших осіб. Крім того, до визначених у ч. З ст. 2 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" установ, на діяльність яких не поширюються положення Закону, відповідач не належить.
Відповідно до ч. 2 ст.203, ч. 1 ст.227 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин юридичної особи-відповідачами, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Таким чином, судом не встановлено наявності ліцензії у відповідачів для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства.
Крім цього, 17 липня 2018 року між позивачем та Приватним підприємством «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» було укладено договір N 2020, у відповідності до якого позивач зобов`язуюся оплатити послуги Виконавця у відсотковому розмірі, а саме 10,5% від суми позики, визначеної у додатку №1 до договору про участь згідно Умовами між ПП «АВТЕХ» та Замовником, шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100% попередньої оплати, що становить 73 500 гривень, що підтверджується договором (а.с. 10-11).
На виконання умов договору, після підписання акту наданих послуг, відповідно до виставленого рахунку - фактури позивачем було сплатив на користь ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» грошові кошти у розмірі 73 500 гривень, що підтверджується актом наданих послуг, рахунком-фактурою та квитанцією № 3619835 від 17 липня 2018 р. (а.с. 12-14).
Проте, позивач у відповідності зі статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», при укладенні договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Таким чином, ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» пропонуючи позивачу надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що Позивач, як споживач послуги і так має право, без укладення договору N 2020 (із ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА») на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів".
Вказане підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2018р. по договору № 2020 між позивачем та ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз`яснювальних послуг (а. с. 12).
Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Оскільки самі по собі послуги, що є предметом договору N 2020 (з ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» позивачу не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із ПП «АВТЕХ» - отримання позики. З урахуванням того, що Приватне підприємство «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» не повідомив позивача про відсутність у ПП «АВТЕХ» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір, про участь у програмі ПП«АВТЕХ», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми.
Тобто така підприємницька практика вводить споживача в оману і кваліфікується як нечесна (пункт 4, 5 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів").
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а укладені договір про надання послуг від 17.07.2018 року за № 2020 та додатки до нього, та договір № 3020 від 17.07.2018р. про вчинення певних дій, спрямований на надання безвідсоткової позики, укладених між відповідачами та позивачем ОСОБА_1 суперечать вимогам закону, оскільки здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб потребує отримання відповідної ліцензії, частина друга статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", оскільки приватне підприємство статусу фінансової установи не набувало, ліцензії на надання фінансових послуг не отримувало, а також вимогам статей 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки вчинені з використанням нечесної підприємницької практики умови договору є несправедливими.
Також, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави з відповідача ПП «АВТЕХ» 704 грн. 80 коп. за вимогу немайнового характеру, а з відповідача ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» в розмірі 1 762 грн. за дві вимоги немайнового та майнового характеру, оскільки позивачку від сплати судового збору за подання цього позову звільнено, з урахуванням правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України у справі № 405/7915/15-ц від 18 травня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов