Справа № 367/429/19
Провадження №2-о/367/107/2019
УХВАЛА

про залишення без руху

18 січня 2019року суддя Ірпінського міського суду Київської області Оладько С.І., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась з вказаною заявою про встановлення факту смерті.

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК, а саме із доданих до заяви документах вбачається, що заявник звернулась до Бучанського міського відділу ДРАЦС із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, однак у поданій заяві відсутня заінтересована особа.

Крім того відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;заявником не зазначено заінтересовану особу.

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування.

У порушення вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявником до позовної заяви додані письмові докази, які не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

2. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

3. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

4. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

5. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.»Вказані вимоги закону не виконані позивачем при подачі доказів до суду.

Також, згідно ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Таким чином зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175 ЦПК України, а саме до заяви не додано:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о);

- довідку про причину смерті.

Згідно ст. 318 ЦПК України, 1. У заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно положень глави 2 розділу І ЦПК України під місцем проживання фізичної особи розуміється зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Правовий аналіз наведених положень ЦПК України свідчить про право родичів померлого або їхніх представників на звернення з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, до суду за межами такої території України, але за зареєстрованим місцем їх (заявників) проживання або перебування.

Тобто в даному випадку застосовуються загальні правила підсудності які встановлені ч.1 ст. 316 ЦПК України.

До заяви долучено копію паспорта ОСОБА_1 в якому зазначено, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. У заяві зазначено місце проживання заявника: м. Буча, вул. Яблунська, 203В/6, хоча доказів, які б свідчили про реєстрацію в м. Буча, заява не містить. В даному випадку належним підтвердженням факту реєстрації ОСОБА_1 в м. Буча, Київської обл. відповідно до ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи яка засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Розпорядженням голови Вищого Спеціалізованого Суду України від 02 вересня 2014 року за № 2710/38-14, виданим відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», визначено територіальну підсудність цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, кримінальних проваджень, підсудних місцем загальним судам, розташованим у районі проведення АТО, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованих у районі проведення АТО.

Тобто за відсутності реєстрації місця проживання або перебування заявника ОСОБА_1, в м. Буча Київської області підсудність в даній категорії справ визначається розпорядженням голови Вищого Спеціалізованого Суду України від 02 вересня 2014 року за № 2710/38-14.

В звязку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі.

За таких умов вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати заявнику усунути вказані недоліки.

Розяснити, що в іншому разі заява буде вважатися неподаною та повернута.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху, запропонувавши заявнику в строк не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки, розяснивши, що в разі невиконання вказівок суду, заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Оладько