Справа № 375/1574/19 Номер провадження 2/375/573/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 суддя Рокитнянського районного суду Київської області Литвин О.В., розглянувши заяву про самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання договору дарування недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області під головуванням судді Литвина О.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення.

Суддею до відкриття провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України подана заява про самовідвід, з підстав можливої наявності сумнівів у його неупередженості при розгляді даного спору і на що вказує та обставина, що у провадженні судді перебувала цивільна справа № 375/1348/19 щодо спору між цими самими сторонами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій стороною відповідача було заявлено відвід головуючому у справі судді Литвину О.В., який було задоволено судом.

З огляду на положення ст.40 ЦПК України заява про самовідвід розглядається без виклику учасників та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обгрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

З урахуванням наведеного та викладених у заяві про самовідвід обставин, положення національного законодавства та Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.), суд приходить до висновку, що заява про самовідвід головуючого судді Литвина О.В. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст.33, 36-38, 40, 41 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Литвина Олександра Васильовича у розгляді цивільної справи № 375/1574/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Рокитнянського районного суду для визначення її розгляду іншим складом суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Литвин