Провадження №2/149/192/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07.03.2019 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О.Ю.,

при секретарі Лукіянчук Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області суду від 10.12.2018 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини передано за підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Позов мотивований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач зазначає, що син зареєстрований та проживає разом із ним, він в свою чергу є фізичною особою-підприємцем та має можливість утримувати сина, забезпечувати його належним доглядом та сприяти його духовному та фізичному розвитку. Враховуючи викладене, позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1. а судові витрати залишити за позивачем.

Ухвалою суду від 10.01.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, пояснив, що відповідач не проживає з дитиною понад півтора роки, залишила дитину спочатку своїм батькам, а потім позивач забрав сина до себе та проживає з ним понад рік, відповідач перебуває за кордоном, за рік спілкувалась з дитиною лише раз.

В судове засідання 07 березня 2019 року позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 57-62).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_2з батьком.

Малолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він проживає та хоче проживати з батьком. Він відвідує садочок, куди його водить батько, коли він хворіє, батько його доглядає.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого 15.10.2012 року народився ОСОБА_2 (а.с. 7), який зареєстрований та проживає разом із позивачем за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 148/12 (а.с. 15, 27).

Відповідач, на час розгляду справи, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

З витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-11) встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем та його дохід за три квартали 2018 року 833231,62 грн. (а.с. 12-14).

Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05 березня 2019 року доцільним є визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , 2012 р. н., з батьком ОСОБА_1.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.91, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із ст. 160 із ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обовязок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сімї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає разом із батьком, який має можливість утримувати сина, забезпечувати його належним доглядом та сприяти його духовному та фізичному розвитку, висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком, беручи до уваги також те, що мати дитини на даний час проживає в ОСОБА_4 та предявлений позов визнає, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

В позовній заяві позивач просить залишити судові витрати за ним, разом з тим, суд зазначає, що норма, яка регулює порядок розподілу судових витрат являється імперативною та в разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, ст. ст. 7, 141, 150, 155, 157, 160, 161 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 273, 353-355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АВ 984293 виданий Хмільницький МВ УМВС України у Вінницькій області 09.06.2012 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії АА 957425 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 19.03.1999 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) документально підтверджений розмір сплаченого судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/

З оригіналом вірно: