Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа №212/2591/18

провадження №61-6711св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Саксаганський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним повторного свідоцтва про укладення шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішенняДовгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року у складі судді Ніколенко Д. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2019 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Саксаганський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Саксаганський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з позовом, у якому просив визнати недійсним повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії VІ НОМЕР_1 від 11 березня 1993 року Саксаганського районного відділу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

2. Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 1980 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Саксаганським відділом РАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У 1981 року він з відповідачем переїхали до республіки Абхазія. Рішенням суду Гулрипшського району республіки Абхазія від 29 квітня 1985 року шлюб між ним було розірвано, справа 2/1/-101. Розірвання шлюбу було зареєстровано

18 листопада 1985 року Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48. У зв`язку з військовими подіями в Абхазії, в 1993 році сторони разом з їх дочкою повернулися до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

3. Після повернення на територію України вони мешкають окремо, шлюбні відносини не відновлювали. У зв`язку з тим, що в нього лише залишилися копії рішення та свідоцтва про розірвання шлюбу (архіви на території Абхазії були знищені), позивач звертався до районного відділу РАГС, де йому порадили звернутися до суду для встановлення факту розірвання шлюбу.

4. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2009 року встановлений факт розірвання шлюбу

18 листопада 1985 року Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2009 року скасоване, в задоволенні заяви відмовлено.

5. Позивач указував, що 11 березня 1993 року відповідач отримала повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11 березня 1993 року, яке використала для незаконного заволодіння частиною домоволодіння, яке належить йому на праві приватної власності, оскільки придбане після розірвання шлюбу.

6. У зв`язку з отриманням відповідачем ОСОБА_2 від імені позивача дубліката свідоцтва про укладення шлюбу, позивач звертався до правоохоронних органів із заявою про скоєння кримінального правопорушення, в рамках якого проведено почеркознавчу експертизу, та встановлено, що підпис, зроблений в книзі про отримання повторного свідоцтва про укладення шлюбу, позивачу не належить.

7. Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

9. Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що судові рішення, які набрали чинності, мають преюдиційне значення при розгляді даної справи стосовно фактів та обставин, що ними встановлені. Копія наданої довідки від 11 січня 2005 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу, які завірені позивачем, висновків суду не спростовують.

10. Встановлення експертним висновком факту непідписання позивачем

ОСОБА_1 в книзі обліку приходу і видатку бланків свідоцтва про укладання шлюбу в Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану щодо одержання дублікату свідоцтва про укладання шлюбу, не дають підстави для визнання його недійсним. Зазначеним експертним висновком не встановлено, що замість ОСОБА_1 підпис вчинено відповідачем.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року залишено без змін.

12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

13. Крім того, апеляційний суд указав, що дублікатом є другий примірник документа, що повинен містити ті ж відомості, що й оригінал, а його видача полягає у відтворенні оригінального тексту, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин. Оспорюване повторне свідоцтво про укладення шлюбу, не має самостійного значення і сили правочину, оскільки його видання не встановлює, не змінює і не припиняє цивільних прав та обов`язків, а є документом, який лише повторює (дублює), відтворює зміст документа, та не може порушувати права позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Касаційна скарга мотивована тим, що судом не прийнято до уваги, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням суду Гулрипшського району республіки Абхазія від 29 квітня 1985 року, тому відсутні правові підстави для встановлення факту розірвання шлюбу.

16. Не дана належна тому факту, що саме відповідач у порушення вимог статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від імені позивача отримала повторне свідоцтво про укладення шлюбу та не повідомила про це позивача.

17. Заявник наполягає, що вважав, що розлучений з відповідачем з 1985 року.

Доводи інших учасників справи

18. Відповідач відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

20. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

21. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2003 року шлюб між сторонами розірвано.

22. Дана обставина встановлена рішенням Жовтневого районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2010 року при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування домоволодіння та земельної ділянки частково недійсним та визнання права власності на 1/2 частину майна.

23. Крім того, при розгляді наведеної вище справи, суд на прийшов до висновку, що актовий запис про розірвання шлюбу № 533 від 11 вересня

2003 року, здійснений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції не анульований та до 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 17 лютого 2010 року залишено без змін.

24. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року встановлено факт розірвання шлюбу між

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 18 листопада 1985 року Гульрипшським районним відділом РАГСу Абхазької АРСР, актовий запис

№ 48. У подальшому рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2009 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року скасовано, в задоволенні заяви відмовлено.

25. Департаментом юстиції Абхазської автономної республіки від 27 березня 2006 року підтвердити дійсність свідоцтва про розлучення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неможливо в зв`язку з відсутністю запису акту через військові дії.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

26. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

28. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

29. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

30. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

31. Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсним повторного свідоцтва про укладення шлюбу.

32. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

33. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

34. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

35. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

36. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

37. Встановивши, що позивачем не надано допустимих, достатніх та достовірних доказів для визнання недійсним повторного свідоцтва про укладення шлюбу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційнйи суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

38. Доводи касаційної скарги аналогічні підставам позову, були предметом дослідження судами та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

39. З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

40. При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

41. Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

42. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська