Справа № 466/9791/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

з участю секретаря Борис У.Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання батьківства , -

в с т а н о в и в :

10.12.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним батьківські права відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що познайомився з відповідачкою в 2014 році та між ними склались близькі сімейні стосунки. В лютому 2015 року він виїхав на заробітки в Італію. В липні 2015 року до нього в гості приїздила відповідачка та перебувала з ним близько місяця, де і завагітніла. Оскільки він перебував на заробітках неофіційно, тому не зміг приїхати в Україну, щоб узаконити шлюбні відносини, однак вони постійно підтримувати стосунки та спілкуватись в телефонному режимі. Разом з цим, вони вирішили, що ОСОБА_2 буде народжувати в Іспанії, оскільки лікар рекомендував народжувати за кордоном. Так, 17.03.2016 року в лікарні Іспанії у них народився син ОСОБА_4. За законодавством даної країни, син був записаний за дошлюбним прізвищем матері без інформації про батька, оскільки шлюб між ними офіційно не був зареєстрований.

В кінці 2016 року, по приїзду позивача в Україну, вони одразу здійснили таїнство хрещення дитини, в якому останній був записаний батьком ОСОБА_4 Також, в квітні 2017 року він зробив тест ДНК, який підтвердив факт його батьківства відносно сина. 19.07.2018р. сторони офіційно зареєстрували шлюб. Однак в органах РАЦСу йому відмовлено в реєстрації його батьком малолітнього ОСОБА_5 з тих підстав, що в Іспанії уже видано свідоцтво про народження сина без по-батькові за прізвищем матері.

Враховуючи наведене позивач змушений звернутись до суду із заявленими вимогами.

15.01.2019р. відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в кому позов визнала повністю та підтвердила обставини, викладені позивачем у поданій заяві. Просила визнати його батьком їх сина ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві. Просив такий задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2014 року, що також не заперечується останніми.

17 березня 2016 року в лікарні ОСОБА_7, Іспанія ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_4. Даний факт вбачається із копії свідоцтва про народження відділу реєстрації актів цивільного стану міста Куенки, королівства Іспанії в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент народження сина, між сторонами не був офіційно зареєстрований шлюб, оскільки позивач ОСОБА_3 тривалий час перебував на заробітках в Італії, зі слів неофіційно, тому не зміг приїхати в Україну для узаконення шлюбних відносин. Між тим, ОСОБА_2 приїздила до позивача в гості, де і завагітніла від нього, що також стверджується поясненнями сторін по справі. При народженні дитини, згідно законодавства Іспанії, інформація про батька не була внесена у свідоцтво про народження, а син ОСОБА_4 був зареєстрований за дошлюбним прізвищем матері.

Згідно довідки Посольства України в Іспанії від 21.04.2016р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований громадянином України. За відомостями довідки Шевченківської РА, з 12.08.16р. ОСОБА_4, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Куенка, Іспанія зареєстрований у АДРЕСА_1 де проживають і ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В серпні 2016 року, по приїзду позивача в Україну, сторони здійснили таїнство хрещення сина ОСОБА_4 в якому батьком дитини записаний ОСОБА_3.

Згідно тесту ДНК, виконаного на замовлення позивача ОСОБА_3, ймовірність його батьківства відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. становить 99,99 %.

Також, 19.07.18р. у Давидівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області позивач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2., про, що складено відповідний актовий запис №20 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4

Відповідно до ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.128 CК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Так, суду надано тест ДНК, який підтверджує факт спірного батьківства, свідоцтво про хрещення дитини, копію свідоцтво про шлюб, що підтверджує факт проживання та сімейні стосунки між сторонами.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 позов визнала, а згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є підставний, підлягає до задоволення, тому за ОСОБА_3 слід визнати батьківські права відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95, 141, 247, 263,265,268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем міста Львова, батьківські права відносно дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Куенка, Іспанія.

Позивач: ОСОБА_3, проживає: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: АДРЕСА_1, паспорт № НОМЕР_6, ІПН НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з оголошення, апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Зима