ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8871/19 Справа № 204/9122/18 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
УХВАЛА

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Каратаєва Л.О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми попередньої оплати і неустойки за невиконаним договором підряду та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вичинити певні дії і стягнення суми коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення та апеляційну скаргу залишено без руху для доплати судового збору.

14 листопада 2019 року до канцелярії Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Вивчивши подане позивачем клопотання, доводи викладені в ньому, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, у разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на те, що вона тимчасово не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, крім того протягом більше 2 місяців її дочка хворіє і вона оплачує дороге лікування.

Ці відомості є недостатніми для визначення тієї обставини, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки апелянт не представив доказів про відсутність доходів з інших джерел, які підлягають оподаткуванню. Апелянт не надала доказів, що вона самостійно утримує дитину, яка хворіє, крім того посилання заявника на оплату дорогого лікування жодним чином не підтверджено.

Скаржником не надано документів про відображення доходу за минулий 2018 рік для визначення того, чи перевищує судовий збір 5 відсотків розміру річного доходу скаржника, або інформацію про відсутність доходів та майна.

Разом з цим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку із цим, саме по собі клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, без підтверджуючих на те документів, не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки скаржником не надано достатніх і належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища та вона не відноситься до категорії осіб, які відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право заявити клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення, за умови надання необхідних доказів, підтверджуючих тяжкий майновий стан апелянта.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 136, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліку, зазначеного в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року.

Надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання ухвали і неусунення недоліку до вказаного строку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Суддя Л.О. Каратаєва