У Х В А Л А

судового засідання

22.01.2019 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про зустрічне забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, з участю третьої особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, про знесення самочинної будови.

30 листопада 2018року в Франківський районний суд м.Львова надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову, яке мотивоване тим, що 10 жовтня 2018 року Франківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про забезпечення позову у цивільній справі №465/6147/18, якою вирішено зупинити та заборонити будівництво нового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно поданих ОСОБА_1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке затверджене Інструкцією ДАБК м. Львова, вартість будівництва, яке буде здійснене замовником, складає 4663000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить суд зобовязати позивача внести в рахунок зустрічного забезпечення позову частину або всю суму цих коштів на депозитний рахунок суду з метою компенсації можливих збитків відповідача від вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, що передбачено в п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст.6Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст .154 ЦПК України,суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч.3ст. 154 ЦПК України, суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про зустрічне забезпечення представник відповідача посилається на те, що вжиття судом заходів забезпечення позову створює відповідачу збитки, оскільки погіршуються погодні умови, будинок не має вікон, не є утепленим і по суті конструктивні елементи будинку не забезпечують гідроізоляційну функцію, проте зазначені обставини не підтверджуються доказами.

Крім того, не зазначено на відшкодування яких збитків, що можуть бути спричинені внаслідок забезпечення позову, слід застосувати зустрічне забезпечення.

Також представник відповідача не підтвердив доказами, обставини, зазначені в ч.3ст. 154 ЦПК України, що зобов'язують суд застосувати зустрічне забезпечення, а саме: докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові відповідачем не надані.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для застосування зустрічного забезпечення у даній цивільній справі, клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення необґрунтованим, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання представника відповідача в частині зустрічного забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153,154, 158,353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про зустрічне забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя: Ванівський Ю.М.