Справа № 342/1188/18
Провадження № 2/342/149/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належав колгоспному двору, головою якого був дідусь позивачки ОСОБА_5. Для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку та господарських будівель була виділена земельна ділянка площею 0,20 га. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. після його смерті в управління спадковим майном фактично вступив батько позивачки, син ОСОБА_6, ОСОБА_7. Однак, у зв'язку із раптовою смертю виготовити відповідний правовстановлюючий документ на себе не встиг. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу свого народження й по сьогодні позивачка проживає у вказаному господарстві разом із своєю сім'єю. При житті батька вони вели спільне господарство та мали спільний побут. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті тата: продовжує жити в спадковому будинковолодінні, несе всі витрати по обслуговуванню господарства, обробляє земельну ділянку. З метою реалізації свого права на спадщину в 2018 році позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Проте, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2018р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок у зв'язку з тим, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., після смерті якого ОСОБА_8 спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. Згідно даних по господарської книги № 2 вбачається, що на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_5, 1903 р.н., ОСОБА_7, 1946 р.н., ОСОБА_3, 1951 р.н., ОСОБА_4, 1971 р.н., та позивачка. Спір щодо спадкового майна відсутній, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Звітом про оцінку житлового будинку складеного ФОП ОСОБА_9 стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 198 085 грн.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та просять задовольнити.

Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 11 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. Вулиця Піонерська, що знаходиться в с.Рашків перейменова на вулицю Довженка, нумерація не змінилася, що підтверджується довідкою № 529, виданою 17.09.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 проживали: голова домогосподарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, що доводиться довідкою № 489, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 16.08.2018 р.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 26.06.1995 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть НОМЕР_2, видане 26.06.1995 року виконкомом Рашківської сільської Ради народних депутатів.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_6 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Довідкою виконкому Рашківської сільської ради № 527 від 17.09.2018 р. стверджено, що на час смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1, та склад його сім'ї становив: син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, зять ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 22.10.1953 р. Рай ЗАГС м. Городенка слідує, що батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, є ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

Отже, батько позивачки ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, проте юридичної її не оформив.

З інформаційної довідки № 54438406 від 11.12.2018р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 слідує що після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заведена.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 19.12.1998р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 виданого Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишив.

З довідки № 528 виданої 17.09.2018 р. виданої виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що на час смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2.) ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та склад його сім'ї становив: дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зять ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11, онука ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_14

З копії паспорта НОМЕР_5 виданого 10 травня 1996 року Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області слідує, що відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, 10 жовтня 1970 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, 1946 р.н. ОСОБА_3, як непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_8 за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. ОСОБА_3 в поданій до суду заяві позов ОСОБА_2 визнала.

Копією свідоцтва про народження НОМЕР_6, виданого 12.04.1975 р. Рашківською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району підтверджується, що позивачка ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_15, актовий запис № 9 від 12.04.1975р., її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Після реєстрації шлюбу 07 травня 1992 року з ОСОБА_10, прізвище дружини змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 виданого 07.05.1992 року виконкомом Рашківської сільської ради народних депутатів Городенківського району.

Позивач ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_8 на час смерті батька проживала разом з ним. Отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_7.

До складу спадщини ОСОБА_8 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2. Копією З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1965-1991 рр, інші господарські будівлі збудовані в 1941, 1985, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 152,6 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_9, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 11.09.2018 року становить 198 085 грн. За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,20 га: для будівництва, обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд, що стверджується довідкою № 530, виданою 17.09.2018 року виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 3125/02-31 від 25.09.2018 р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок АДРЕСА_1, що належав його батькові ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого він спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. Крім того, дане домоволодіння відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_8, судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_3

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Суддя: Гайдич Р. М.