СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19374/17

пр. № 2/759/872/19

20 листопада 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Бандури Н.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2017 р. позивач звернулася з позовними вимогами про визнання спільним сумісним майном подружжя з ОСОБА_6 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 109,40 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м., автомобіль «Тойота», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , визнання за позивачем права власності на 1/3 частину вищевказаної квартири та Ѕ частини вищевказаного автомобіля.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.06.1994 позивач та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, у період якого народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період шлюбних відносин подружжя за спільні кошти, в інтересах сім`ї придбало автомобіль «Тойота», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та квартиру АДРЕСА_1 , що були зареєстровані за чоловіком. У вересні 2001 подружжя вирішило подарувати 1/3 частину квартири синові ОСОБА_3 . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2012 шлюб між подружжям розірвано, рішення суду набрало законної сили 30.10.2012. Після розірвання шлюбу позивач з сином проживали у квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 колишній чоловік ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якого входить спірне майно. Спадкоємцями за законом є діти померлого: син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 . З огляду на те, що до спадкової маси включено майно, що є спільною сумісною власністю з позивачем, а тому права останньої підлягають судовому захисту.

Ухвалою суду від 03.01.2018 відкрито провадження по справі, призначено підготовче провадження (а.с. 43).

Ухвалою суду від 24.09.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8 (а.с. 87).

30.10.2018 представник третьої особи ОСОБА_5 подав пояснення, зазначив, що спірне майно померлого ОСОБА_6 придбано за його особисті кошти, які були отримані в борг від третіх осіб. Повернення коштів відбувалось з його спільних заощаджень та коштів ОСОБА_5 , а тому позивач не має відношення до спірного майна, зазначене майно не є об`єктом спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_6 (а.с. 113-115).

08.11.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_4 , у задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав пропуску трирічного строку позовної давності, який, як зазначає, необхідно обчислювати саме з моменту набрання рішення суду про розірвання шлюбу між позивачем та померлим законної сили, тобто, з 30.10.2012. Крім того, позивачем не зазначено суттєві факти та докази, які б підтверджували необхідність обчислення строку позовної давності з іншої дати. Причин поважності пропущення строку позивачем зазначено не було, відповідних клопотань про поновлення такого строку не надходило. Також до матеріалів справи позивачем не додано доказів підтвердження розміру ціни позову (а.с.108-110).

12.11.2018 позивач подала заперечення на пояснення від третьої особи, зазначила, що посилання третьої особи на зазначені обставини є надуманими, не відповідають дійсності. Спірне майно купувалось позивачем та ОСОБА_6 в інтересах їхньої родини та за спільні кошти (а.с. 149-156).

22.03.2019 позивач подала відповідь на відзив, зазначила, що строк позовної давності нею не пропущено, оскільки такий строк обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права власності. При цьому, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Після розірвання шлюбу подружжя домовилось, що позивач користуватиметься та володітиме спірною квартирою, а ОСОБА_6 буде володіти та користуватиметься спірним автомобілем. Крім того, у володіння та користування спадкодавця залишилось 2 житлові будинки незавершеного будівництва, що належали на праві особистої власності останньому. Тому в поділі майна, нажитого за час шлюбу не було необхідності. Після смерті ОСОБА_6 ситуація змінилася, право власності позивача підлягає захисту в судовому порядку. Строк позовної давності не порушено (а.с. 196-203).

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 у минулому судовому засіданні проти позову заперечувала, обставини, викладені у відзиві на позовну заяву підтримала.

Третя особа ОСОБА_5 та її представник у минулому судовому засіданні проти позову заперечували.

Представник третьої особи Головне управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 19.02.20188 надіслав прояснення, просив розглянути справу за їхньої відсутності (а.с. 65-67).

ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.06.1994 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, у період якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2012 шлюб між подружжям розірвано. Рішення набрало законної сили 30.10.2012 (а.с. 17).

У період шлюбних відносин з позивачем ОСОБА_6 06.03.2001 отримав свідоцтво про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 56,10 кв.м., загальною площею 109,40 кв.м. Право власності зареєстровано в БТІ і записано в реєстрову книгу за реєстровим №42026 (а.с. 58).

Вказане свідоцтво отримано ОСОБА_6 на підставі інвестиційного контракту про інвестування у житлове будівництво від 23.11.2000, відповідно до якого проінвестовано 100% вартості майна (а.с. 59, 190-194).

04.12.2000 ОСОБА_6 на підставі акту прийому-передачі отримав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 60).

Відповідно до довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації від 04.03.2016 у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_6 - власник, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_1 (а.с. 22).

20.03.2008 за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі довідки-рахунку від 17.04.2007 (а.с. 63, 176, 184-185)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с. 18).

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З огляду на вищезазначені норми, до даних правовідносин підлягає застосовуванню в тому числі і положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин щодо квартири, а саме КпШС України.

Статтями 22, 28, 29 КпШС України (чинного на час набуття прав на спірну квартиру) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З матеріалів справи вбачається, що в період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у шлюбних відносинах, останній уклав 20.11.2000 з Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» інвестиційний контракт про інвестування у житлове будівництво, відповідно до умов якого 06.03.2001 ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , 1/3 частину якої на підставі договору дарування від 24.09.2001 подаровано сину ОСОБА_3 (а.с. 242).

Крім того, у період шлюбних відносин придбано автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі довідки-рахунку від 17.04.2007.

Враховуючи наведені положення, зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , незалежно від того, за ким було зареєстровано майно, частки майна кожного з подружжя є рівними.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на пропуск строку позовної давності не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, ч. 4 ст. 267 ЦК України)

ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Отже, вирішуючи питання перебігу позовної давності за вимогами про поділ спільного майна подружжя, суди мають врахувати, що при визначенні початку перебігу позовної давності необхідно виходити не з часу, коли сторони розірвали шлюб, а з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, оскільки сам по собі факт припинення шлюбу не свідчить про порушення права власності одного із подружжя. Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності (Правова позиція Верховного суду України від 23.09.2015 № 6-258цс15).

Отже, початок перебігу строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а не з часу розірвання шлюбу. Трирічний строк позовної давності для вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, застосовується, коли ці вимоги заявлені після розірвання шлюбу, і обчислюється починаючи з дня, коли один із подружжя дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на це майно після розірвання шлюбу.

У даному випадку такий строк розпочався після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності якого було зареєстровано нажите майно за час спільного шлюбу з позивачем. А тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Доводи третьої особи ОСОБА_5 про те, що спірне майно придбано ОСОБА_6 за його особисті кошти та кошти, отримані в борг, повернення яких відбувалось зі спільних заощаджень померлого та коштів ОСОБА_5 , не підтвердились в ході судового розгляду, а тому не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 58 Конституції України, ст.ст. 60, 70, 72 СК України ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_6 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 109,40 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_6 автомобіль Toyota Camry, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 109,40 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля Toyota Camry, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 солідарно судовий збір у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 20.11.2019.