Справа № 347/2249/18
Провадження № 22-з/4808/13/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

22 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Девляшевського В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід складу суддів у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз», третя особа Косівська дільниця Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання незаконними дій та недійсним акту про порушення, складеного за результатами перевірки газокористування, за апеляційною скаргою представника ПАТ «Івано-Франківськгаз» на ухвалу Косівського районного суду, постановлену суддею Гордієм В.І. 16 листопада 2018 року про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

В провадженні апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз», третя особа Косівська дільниця Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання незаконними дій та недійсним акту про порушення, складеного за результатами перевірки газокористування, за апеляційною скаргою представника ПАТ «Івано-Франківськгаз» на ухвалу Косівського районного суду, постановлену суддею Гордієм В.І. 16 листопада 2018 року.

21.01.2019 позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів в складі суддів Максюти І.Ю., Василишин Л.В., Матківського Р.Й., посилаючись на те, що цим складом суду вже розглядалось аналогічне питання між цими ж сторонами за апеляційною скаргою ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ОСОБА_1 і за результатами розгляду апеляційним судом 16 жовтня 2018 року ухвалена незаконна постанова у справі № 347/1579/18, провадження № 22-ц/4808/126/2018. Вважає, що зазначеною постановою колегія суддів незаконно з грубим порушенням його прав, які полягали у ненаданні можливості заявити клопотання, надати пояснення, ставити питання стороні апелянта, прийнятті незасвідчених належним чином документів, недослідженні матеріалів справи, задовольнила апеляційну скаргу ПАТ «Івано-Франківськгаз», скасувавши ухвалу Косівського районного суду від 16 серпня 2018 року про забезпечення позову. Такі дії колегії суддів викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності.

При вирішенні заяви про відвід суддів слід брати до уваги норми чинного цивільного процесуального законодавства України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З'ясовано, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2019 року зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід, оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Заява про відвід ОСОБА_1 мотивована тим, що складом вказаної колегії суддів в іншій справі винесено незаконну, на думку заявника, постанову. Однак, слід констатувати, що названа обставина не є підставою для відводу (самовідводу) судді чи суддів. Це випливає із змісту частини 4 статті 36 ЦПК України, де зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Оскільки заявником не наведено передбачених ст.36 ЦПК України підстав для відводу суддів, які б свідчили про сумнів в неупередженості та необ'єктивності суддів, то у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Максюти І.Ю., Василишин Л.В., Матківського Р.Й. слід відмовити у зв'язку із її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід суддів Максюти І.Ю., Василишин Л.В., Матківського Р.Й. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз», третя особа Косівська дільниця Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання незаконними дій та недійсним акту про порушення, складеного за результатами перевірки газокористування, за апеляційною скаргою представника ПАТ «Івано-Франківськгаз» на ухвалу Косівського районного суду від 16 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Девляшевський