РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4963/19

Пров. №2-о/766/569/19

15 березня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю прокурора Козловського Е.В., представника КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР ОСОБА_3, лікаря-психіатра ОСОБА_4, особи, відносно якої вирішується питання про продовження госпіталізації ОСОБА_5, та його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку окремого провадження заяву головного лікаря КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР ОСОБА_7 про продовження госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку, заінтересована особа ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просить продовжити госпіталізацію ОСОБА_5, який народився 01.04.1976 року, у КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку.

В заяві зазначено, що ОСОБА_5 інвалід ІІ групи безстроково, визнавався недійєздатним за рішенням суду. Хворий неодноразово лікувався в ХОПЛ, остання госпіталізація 04.03.2018 року. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2018 року примусово госпіталізований до психіатричного закладу, а рішенням від 17.09.2018 року госпіталізацію продовжено. Його стан залишається нестабільним, зберігаються формальні порушення мислення, завишена самооцінка, вважає себе вмілим, багатим, сильним, впливовим, через маячні ідеї відношення має вкрай негативне відношення до батьків, вороже до них налаштований, вже на протязі місяця не виходить до них на побачення, критикує продуктові передачі, одяг. Враховуючи анамнестичні відомості про зникнення з дому, про агресію до батьків, про напад на нього невідомих і отриманні ножові поранення в минулому, категоричну відмову приймати ліки амбулаторно, пацієнт не може бути виписаний із стаціонарного психіатричної лікарні. Потребує продовження лікування.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що на сьогоднішній день психічний стан ОСОБА_5 потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку.

Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, маячний синдром. Оскільки пацієнт не визнає себе хворим, відмовляється вживати табелетовані ліки, висказує погрози на адресу батьків, вважає, що пацієнт амбулаторно лікуватися не буде, що призведе до загострення хвороби.

Заінтересована особа опікун ОСОБА_6 у судовому засіданні просила задовольнити заяву. Зазначила, що лікування її сина вдома неможливе. Він категорично відмовляється від прийому ліків, внаслідок чого його поведінка стає агресивною. Він висловлює наміри позбавити її життя, агресивно відноситься до батька, вдома не тримається, покидає на кілька діб. Вказала, що хвороба сина спадкова, хворів її брат, племінниця.

Особа, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі, ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що реальна картина не відповідає поясненням учасників судового розгляду, він вже 7 років безперервно перебуває у лікарні, він нікому не погрожує та може знаходитися дома, але матір не має бажання його забирати. Він приймає таблетки. Спочатку в судовому засіданні заперечував проти продовження його госпіталізації, вважав, що в цьому не має потреби, але, в подальшому зазначив, що при необхідності він ще півроку «посидить» у лікарні.

Прокурор вважав заяву обґрунтованою, не заперечував проти її задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив фактичні обставини справи на підставі досліджений в судовому засіданні письмових доказів та оглянутих медичних карток стаціонарного хворого, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно вимог ч.1 ст.340 ЦПК України у заяві про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч.2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 26.08.2009 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним та призначено для нього опікуна ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2018 року дозволено госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року продовжено лікування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Комунальному закладі "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР.

На даний час стан хворого не змінився, покращення відсутні. У звязку з тим, що він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, відмовляється від пройму таблетованих медичних препаратів, він потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Згідно заяви ОСОБА_6 просить продовжувати лікування її сина ОСОБА_5

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР від 12.03.2019 року №876, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оглянутий 07.03.2019 р. страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, маячний синдром. Потребує продовження стаціонарного лікування через погіршення стану здоровя.

В сенсі позиції Європейського Суду з прав людини, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у ОСОБА_5 такий вид тяжкого психічного розладу здоров'я, який свідчить про те, що він не здатний забезпечити свою життєдіяльність.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що через наявність у ОСОБА_5 тяжкого психічного розладу, останній вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. У звязку з чим, лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Суд дійшов переконання, що заява щодо продовження лікування ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави.

Повний текст рішення складено 15 березня 2019 року.

Керуючись ст.ст.339-342, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.13,14, 16,22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР ОСОБА_7 про продовження госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку, заінтересована особа ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в умовах Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_8

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2