Провадження № 2/369/1467/19
30.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Заїка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати та стягнення моральної і матеріальної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати та стягнення моральної і матеріальної шкоди, посилаючись на те, що уклав з відповідачем договір на поставку матеріалів та виконання робіт № 1/13-18, згідно якого відповідач мав виготовити та встановити вхідні двері MaliLux. Загальна сума договору була визначена у 30 998,96 грн. Згідно п. 3.2.1 Договору позивач сплатив відповідач попередню оплату у розмірі 23 000,00 грн.
Відповідно до п. 4.1. Договору відповідач повинен був виконати свої обов`язки до 03.07.2018 року, однак у визначені договором строки позивач замовлення не отримав, у зв`язку з чим 21.08.2018 року направив відповідачу письмову претензію, на яку відповіді не отримав, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Позивач просив стягнути з відповідача 23 000,00 грн. попередню оплату за договором, 1 549,95 грн. неустойка за прострочення поставки вхідних дверей, 8 588,00 грн. неустойку за прострочення виконання робіт по доставці, монтажу/демонтажу вхідних дверей, 20 000,00 грн. моральної шкоди, 1 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явилась, повідомлялась належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.04.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на поставку матеріалів та виконання робіт № 1/13-18.
Згідно п. 1.1. Договору вказано, що Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати наступні роботи:
Поставка матеріалів (дверні вироби та конструкції). Відносно матеріалів, що мають індивідуальні розміри, сторони узгоджують письмове замовлення, що є невід`ємною частиною до цього договору.
Згідно п. 1.3. Договору перелік та об`єм робіт визначається Специфікацією та/або в рахунках-фактурах, що є невід`ємними частинами даного договору.
Згідно п. 3.1. Договору ціна договору визначається як загальна вартість робіт, визначених у Специфікації та/або рахунках-фактурах, що є невід`ємними частинами даного договору. Загальна ціна даного договору складає 30 998,00 грн.
За п. 3.2. Договору замовник зобов`язаний здійснити оплату ціни Договору шляхом:
3.2.1. Попередньої оплати матеріалів в сумі 23 000,00 грн., що становить 80% від загальної суми оплати, на момент підписання цього Договору, або протягом 2 (двох) банківських днів, після підписання цього Договору.
Розрахунок за поставку матеріалів відбувається з експедитором безпосередньо по місцю доставки.
3.2.2. Розрахунок за послуги з встановлення та монтажу матеріалів, замовник здійснює по факту виконаних робіт монтажній організації, яка виконує дану роботу. Встановлення здійснює окрема організація (субпідрядник), яку рекомендує виконавець або замовник самостійно, на свій розсуд, вирішує питання з встановленням матеріалів.
Згідно п. 4 Договору роботи виконуються в наступні строки: Поставка матеріалів протягом 45 робочих днів після підписання цього Договору та отримання попередньої оплати.
Згідно п. 4.2. Договору повідомлення Замовника про виконання робіт виконавець здійснює за телефоном та/або електронною поштою та/або цінним листом за реквізитами, вказаними у Договорі та/або Замовленні. Момент сповіщення Замовника може бути зафіксований Виконавцем технічними засобами.
Згідно п. 5.2. Договору підписанням Акту виконаних робіт Замовник підтверджує, що він не має претензій щодо кількості та комплектності матеріалів, що не стосується прихованих дефектів, які неможливо виявити візуально при прийманні матеріалів. Після підписання видаткової накладної ризик випадкової загибелі та/або пошкодження матеріалів несе Замовник.
За п. 5.3 Договору у випадку виявлення при розкритті упаковки недостачі / некомплектності / ушкодження матеріалів, в день та в місці здійснення поставки, Сторони складають Акт про виявлення недостачі / ушкодження матеріалів.
Змістом п. 6.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому Договору Виконавець і Замовник несуть майнову відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.
В п. 6.2 договору вказано: за порушення Виконавцем строків постачання матеріалів, передбачених даним Договором, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,1% від вартості не виконаних відповідних робіт за кожен робочий день прострочення, але не більше 5% ціни Договору.
За п. 7.1 договору цей Договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань Сторін за цим Договором.
Згідно додатку до договору № 1/13-18 (специфікації) сторони погодили всі умови матеріалів (тип дверей, відкривання, кольори, комплектація, розміри, тощо).
Згідно Замовлення покупця № 1/13-18 від 26.04.2018 року вказана сума разом 30 998,96 грн. (вхідні двері згідно специфікації сума 28 498,96 грн., монтаж/демонтаж вхідних дверей + доставка сума 2 500,00 грн.)
Того ж дня, позивач оплатив 23 000,00 грн., що становить 80% від загальної суми, що підтверджується чеком до замовлення № 1/13-18.
Позивач звертався до відповідача з претензією про відмову від договору та про повернення попередньої оплати за договором, сплати неустойки, однак коштів не було перераховано, що стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті суд відзначає, що:
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Аналіз укладеного між сторонами договору свідчить про його змішаний характер, що включає умови як договору поставки, так і договору побутового підряду.
В ст. 712 Цивільного кодексу України вказано, що За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Згідно ст. 865 Цивільного кодексу України За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
В ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За ст. 510 Цивільного кодексу України Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до умов ст. 526 Цивільного кодексу України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
За умовами ст. 527 Цивільного кодексу України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
В ст. 530 Цивільного кодексу України вказано, що Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За ст. 549 Цивільного кодексу України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В ст. 1167 Цивільного кодексу України вказано, що Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» Цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
За ч. 5 ст. 10 Закону У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи обставини справи, встановивши правовідносини між сторонами, суд відзначає, що матеріали справи не мітять ані акту виконаних робіт, ані видаткової накладної, що могло би підтвердити надання відповідачем матеріалів позивачу та проведення робіт, що в свою чергу свідчить про невиконання умов договору з боку відповідача щодо поставки матеріалів та виконання робіт.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23 000,00 грн. попередня оплата за договором.
За умовами договору поставка матеріалів повинна була бути здійснена протягом 45 робочих днів після підписання цього Договору та отримання попередньої оплати, тобто по 03.07.2018 року включно. Починаючи з 04.07.2018 року відповідач прострочив виконання зобов`язання.
Ціна договору згідно п. 3.1 визначена, як загальна вартість робіт, визначених у Специфікації та/або рахунках-фактурах, що становить 30 998,96 грн., а 5% від цієї ціни становить 1 549,95 грн.
Отже, суд погоджується з позовними вимогами позивача, що стосується неустойки за прострочення поставки вхідних дверей у розмірі 1 549,95 грн., які підлягають задоволенню в зазначеному розмірі.
Також, суд погоджується з правом позивача на стягнення 3% річних пені за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», однак здійснивши перерахунок розміру пені, суд не погоджується з сумою, вказаною позивачем до стягнення в розмірі 8588,00 грн., оскільки 2500,00 грн. х 3% х 113 днів = 8 475,00 грн. сума яка підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне:
За ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:
П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи ситуацію, яка склалася між сторонами, враховуючи порушення відповідачем прав та інтересів позивача, приймаючи до уваги дії позивача щодо відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.
Щодо стягнення витрат на юридичну допомогу, суд зазначає наступне:
16.10.2018 року між адвокатом ОСОБА_3 А. та ОСОБА_1 було укладено договір № 1/16-10-18 про надання правової допомоги, згідно п. 1.1. якого вказано, що адвокат приймає на себе обов`язок з надання клієнту правової допомоги з підготовки, та подання позовної заяви, представлення інтересів Клієнта в усіх судових інстанціях під час розгляду справи за його позовом про повернення суми попередньої оплати та стягнення моральної і матеріальної шкоди до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .
Згідно п. 3.1. цього Договору за виконання адвокатом своїх обов`язків в частині складення та подання позовної заяви клієнт зобов`язується сплатити винагороду у розмірі 1000,00 грн.
Згідно квитанції від 16.10.2018 року ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката ОСОБА_4 Ф.А. грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн. за договором № 1/16-10-18 від 16.10.2018 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи обставини справи, дії, які необхідно зробити для захисту прав позивача, поведінку сторін під час справи, складність справи, необхідний час для надання відповідних послуг адвокатом, обсягом робіт, значенням справи для сторін, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на послуги адвоката в розмірі 1 000,00 грн.
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Витрати на судовий збір віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 16, 22, 23, 509, 510, 525, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 626, 629, 651, 693, 712, 865, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попередню оплату за договором № 1/13-18 від 26.04.2018 року у розмірі 23 000,00 грн., неустойку за прострочення поставки вхідних дверей у розмірі 1 549,95 грн., неустойку за прострочення виконання робіт по доставці, монтажу/демонтажу вхідних дверей у розмірі 8 475,00 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. та витрати на послуги адвоката в розмірі 1 000,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.