печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6159/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва, ГУНП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва, ГУНП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позов слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 року, позов ОСОБА_1 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва, ГУНП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди був залишений без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

Вказана ухвала була рекомендованим листом відправлена на адресу позивача та отримана ним у встановленому законом порядку.

На адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Разом з цим, зі змісту поданої заяви про усунення недоліків не вбачається усунення недоліків, викладених в ухвалі судді, не визначено та не вказано спосіб стягнення коштів з відповідачів, не визначено ціну позову та не вказано, які саме документи та докази не можуть бути подані позивачем під час пред'явлення позову до суду, не обрано спосіб захисту, не належно викладено зміст позовних вимог.

Під змістом позовних вимог мається на увазі визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

За наведеного вище вважаю, що недоліки наведені в ухвалі судді позивачем не були усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв'язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва, ГУНП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди - визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Матійчук Г.О.