Справа № 454/116/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Позовна заява мотивована наступним:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 22 червня 2015 року ( справа №454/1426/15-ц) суд вирішив - стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів мого заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 30 травня 2016 року (справа №454/1401/16-ц) їхній шлюб з відповідачкою був розірваний.

На даний час позивач не працює і розмір аліментів в сумі понад 2000 грн. для

нього є майже непосильним для виплати. Матеріальний стан на даний час в нього важкий. Жодного заробітку не отримує.

Відповідно до довідки від 16.01.2019 року за № 37 виданої Червоноградською міською філією Львівського обласного центру зайнятості, з 26 жовтня 2018 року позивач зареєстрований як безробітний у вищевказаній установі та не отримує допомоги по безробіттю.

Відповідно до запису його трудової книжки, з 29 квітня 2017 року позивач звільнений з посади підземного гірника 3-го розряду ДП «Львіввугілля».

В позивача на утриманні перебуває дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час не працює та не має можливості працевлаштуватись, так як знаходиться в декретній відпустці, їхня малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син дружини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька якого здійснено на підставі ст.135 СК України.

Позивач з дружиною та дітьми проживають в приватному будинку.

Позивач сам оплачує комунальні послуги, а саме: послуги електропостачання, які становлять 700,00-1000,00 грн. щомісячно, та в опалювальний період ,з вересня по квітень, купує деревне вугілля по 800,00 - 900,00 грн. щомісячно, так як в будинку встановлений твердопаливний котел.

Крім того , в нього на утриманні перебуває його мати. ОСОБА_8 , 1965 року народження, яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , яка часто хворіє, і отримує незначну пенсію, за якою він наглядає та матеріально допомагає, оскільки її пенсії не вистарчає на ліки .

Позивач є єдиним членом сім`ї , який надає їй матеріальну допомогу, доглядає та утримує її.

Матеріальний та сімейний стан позивача, як вимагає ст. 192 Сімейного Кодексу України, змінився. За останній період часу, позивач не придбав ні житла, ні автомобіля, ні земельної ділянки. Він не зареєстрований як фізична - особа підприємець і не отримує прибутку.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років станом на 01 січня 2019 року становить 2027 гривень.

Прожитковий мінімум на працездатну особу станом на 01 січня 2019р. становить- 1921 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.09.2018 року у виконавчому провадженні № 48172979 на підставі виконавчого листа № 454/1426/15-ц виданого Сокальським районним судом Львівської області - кожного місяця йому нараховують до сплати суму більш 2000,00 грн.(двох тисяч гривень), що перевищує суму мінімального прожиткового мінімуму.

На сьогоднішній день утворилась значна заборгованість, яку погасити позивач не має можливості.

Оплачувати аліменти на користь позивачки в сумі понад 2000 грн. на дитину для нього непосильно та нереально, та в даному випадку призведе до негативних наслідків та порушення його прав, а саме до суттєвої заборгованості по аліментах .

Його матеріальний стан позволяє на сьогоднішній день сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн , так як позивачка також зобов`язана утримувати сина .

Вважає, що сума 1000.00 грн. не буде погіршувати матеріальне становище відповідачки та негативно впливати на інтереси та потреби неповнолітньої дитини. Пунктом 1 статті 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач мав намір врегулювати спір з відповідачкою, та відповідач не бажає мирно врегулювати спір.

Згідно до поданого відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 мотивує наступним:

на адресу відповідача надійшла позовна заява від ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з нижче наведених підстав.

Відповідно до рішення Сокальського районного суду від 22.06.2015 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина , ОСОБА_4 2012 року народження у розмірі 1/4 від усіх його доходів.

У своїй позовній заяві позивач вважає що аліменти підлягають до зменшення у зв`язку з тим, що він не працює, розмір аліментів на даний час складає понад 2000грн, має нову сім`ю та на його утриманні перебуває непрацездатна мама, несе значні витрати на організацію свого життя.

Вважає що наведені пояснення позивачем не є підставою для зменшення аліментів, та і наведене в позовній заяві не відповідає дійсності.

Позивач до матеріалів судової справи долучає копію трудової книжки з якої вбачається що позивач був звільнений з роботи за власним бажанням саме 29.04.2017 року. Позивач є працездатним, та і підстав для звільнення з роботи не було. Позивач свідомо звільнився щоб не сплачувати аліменти, та не виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання свого неповнолітнього сина.

До матеріалів судової справи позивач долучає довідку з Червоноградського МФ ЛОЦЗ про те що він перебуває на обліку як безробітній з 26.10.2018 року. Хоче зазначити, що на даний час на підприємствах вугільної промисловості, а саме в даній галузі де позивач працював, є нехватка кадрів і є постійний набір працівників на роботу. Але позивач чомусь свідомо не хоче йти офіційно працювати. Жодних перешкод щоб працевлаштуватись та виконувати свій батьківський обов`язок у позивача немає.

У позовній заяві позивач зазначає, що щомісяця він несе значні витрати фінансові для організації свого сімейного життя, оплачує комунальні послуги, допомагає непрацездатній мамі, утримує дружину з дитиною, та дитину дружини від першого шлюбу, але немає протягом тривалого часу жодного доходу.

Позивач своїми твердженнями сам суперечить собі. Для того щоб утримувати житло у розмірі більше 2000 грн., щомісяця потрібно мати постійні доходи, ще й немалі. З його пояснень виникає думка, що позивач має постійні неофіційні доходи, за які не сплачує податки, тобто має постійну роботу.

Позивач зазначає, що фінансово допомагає непрацездатній мамі. Хоче зазначити, що мама позивача отримує щомісяця пенсію, і то немалу, крім того у зв`язку з частковою втратою професійної працездатності отримує щомісячно відшкодування втраченого заробітку. Доходи матері є достатніми для організації її життя.

Жодних доказів про те, що мама позивача потребує матеріальної підтримки, фінансово не забезпечена позивачем не надано. Щодо постійної фінансової допомоги на лікування мами, то хочу звернути увагу суду, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування..» передбачено, що потерпілому на виробництві Фонд відшкодовує витрати на медикаментозне лікування, та амбулаторне лікування. Тому потреби фінансово допомагати мамі на лікування у позивача немає.

Хоче звернути увагу суду щоб допомагати фінансово потрібно мати регулярні та немалі доходи, а позивач стверджує, що він їх немає. Як і не подано позивачем доказів, що він таку допомогу надає, та джерело походження такої допомоги.

У своїй позовній заяві позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 .

Як відповідачем зазначалось, що Законодавством України, а саме ст.183 СК України чітко прописано розмір аліментів який повинен бути. Тому вважаю що зменшення аліментів до 1/6 є безпідставним, та таким, що суперечить нормам Сімейного кодексу України.

Також хоче звернути увагу суду, що на даний час у позивача є значна сума заборгованості по аліментах. А дитина хоче їсти кожен день, та кожен день потрібно на належному рівні організовувати його життя. Відповідачу самостійно важко на належному рівні утримувати сина. А позивач зобов`язаний виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини.

Крім того хочу ще раз звернути увагу суду, що зі слів позивача, саме при спілкуванні з ним мені стало відомо, що позивач регулярно виїжджає за межі України на заробітки, має систематичні доходи, довідка яку позивач долучив з центру занятості Червоноградської філії датована 16.01.2019 року, не містить інформації про те чи перебуває він на обліку на даний час, та чи пропонувалась йому робота відповідно до його фаху.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак подала відзив на позов та просить суд відмовити у позові.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав:

Згідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 про що зроблено відповідний актовий запис №200 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Довідки виданої виконкомом Жужелянської сільської ради вбачається, що разом з позивачем в сім`ї також проживають ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_7 син дружини, та ОСОБА_6 донька.

Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є спільна донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що зроблено відповідний актовий запис №2 та видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Рішення суду від 22.06.2015 року судом було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку.

Згідно до Рішення Сокальського районного суду від 30.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до Довідки виданої ОСОБА_1 його дохід станом на 26.10.2018 року по 31.12.2018 року становить 0.00 грн..

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років

Як вбачається із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити, оскільки законодавством України, а саме ст.183 СК України чітко прописано розмір аліментів , який повинен бути принаявності однієї неповнолітньої дитини. Тому суд вважає, що зменшення аліментів до 1/6 частини є безпідставним, та таким, що суперечить нормам Сімейного кодексу України та матеріалас справи.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук