Справа № 2-4362/05
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Товченко К.М., представник відповідача ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" (надалі за текстом - заявник/стягувач) звернулось до Подільського районного суду м. Києва з заявою, в якій просило визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа для виконання; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа (судового наказу) № 2 - 4362/05 виданого Подільським районним м. Києва, 28.09.2007 року про стягнення з ОСОБА_2 (надалі за текстом - боржник) на користь стягувача 27400 грн 43 коп.

Вимоги заяви мотивує тим, що 05 грудня 2005 року Подільським районним судом м. Києва було розглянуто матеріали справи № 2 - 4362/2005 за позовом заявника до боржника, про відшкодування збитків в порядку регресу, ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено, та стягнуто з боржника матеріальну шкоду в розмірі 27131 грн 92 коп., держмито в розмірі 268 грн 51 коп., а всього 27400 грн 43 коп. На виконання зазначеного Рішення, Подільським районним м. Києва 28.09.2007 року було видано виконавчий лист, про стягнення з боржника на користь стягувача 27400 грн. 43 коп., який було отримано останнім 01.09.2007 року. 01 жовтня 2007 року заявник звернувся до Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2 - 4362/05. Протягом тривалого часу, державними виконавцями ДВС Оболонського РУЮ м. Києва, здійснювались заходи по виконанню судового рішення, проте сума яка підлягає стягненню стягнута не була, а станом на червень 2016 року, виконавчий лист знаходився на виконанні в ДВС, і стягувачу повернутий не був. У подальшому, а саме, у червні 2017 року, стягувач отримав від Кіровського районного суду м. Кіровограда, копію позовної заяви боржника до Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про скасування арешту з квартири. Із тексту позовної заяви вбачається, що виконавче провадження № 1080/5 (за виконавчім листом № 2 - 4362/05) знищено, у зв`язку з чим, боржник вимагає скасування арешту на квартири АДРЕСА_1 ), на яку накладено обтяження (№ 6438024 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) у вигляді заборони відчуження - арешту. Оскільки станом на день подачі заяви до суду, ані постанови про закінчення виконавчого провадження № 1080/5 (за виконавчим листом № 2 - 4362/05), а ні самого виконавчого листа до стягувача не надходило, стягувач не мав інформації про закінчення виконавчого провадження, та не мав можливості повторно подати виконавчий лист до виконання. Крім того, як зазначає стягувач, через знищення виконавчого провадження № 1080/5 (разом із виконавчім листом № 2 - 4362/05), останній не має можливості реалізувати своє право на виконання судового рішення. Так, стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа № 2 - 4362/05, виданого Подільським районним м. Києва, 28.09.2007 року про стягнення з боржника грошових коштів, з поважних причин, яких стягувач не міг запобігти при всій обачності, у зв`язку з чим, заявник звернувся з даною заявою до суду.

31.10.2017 р. від боржника надійшли заперечення на заяву, згідно яких останній вважає, що вимоги заявника щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до викання не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості, оскільки заявником не надано необхідних, належних та допустимих доказів поважності причин пропуску такого строку (а.с. 28-31).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 р. головуючого суддю визначено Гребенюка В.В.

Для розгляду питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в судове засідання були викликані сторони.

Представник заявника (стягувача) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. В матеріалах справи міститься заява стягувача про розгляд справи за відсутності представника.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог стягувача та просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на доводи, викладені в запереченнях.

Дослідивши і перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.12.2005 року задоволено позовні вимоги стягувача до боржника та стягнуто з останнього на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 27131 грн. 92 коп., держмито у розмірі 268 грн 51 коп., а всього 27400 грн. 43 коп.

Як зазначено в заяві та не оспорюється сторонами, на виконання зазначеного Рішення, Подільським районним м. Києва 28.09.2007 року було видано виконавчий лист, про стягнення з боржника на користь стягувача 27400 грн. 43 коп., який було отримано останнім 01.09.2007 року. 01 жовтня 2007 року заявник звернувся до Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2 - 4362/05.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суд вважає, що заява фактично не містить жодних належних та достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання саме за вказаним рішенням суду, а заявником не надано належних доказів, на підтвердження повернення стягувачеві виконавчого листа без виконання, а відтак, не підтверджено будь-якими доказами, які б суд міг би покласти в основу рішення про задоволення заяви.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на час пред`явлення виконавчого листа до виконання), виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місяця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються її функції, належать стягувану.

Проте, у даному випадку, суд вказані заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, не може визнати поважними, оскільки за доводами заявника, виконавче провадження перебувало на виконанні ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, тоді як зареєстроване місце проживання боржника було в м. Кіровоград, що підтверджується копією паспортних даних (а.с. 32-33).

У зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для задоволення заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, на думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому, суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03.04.2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Верховний Суд України у Постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку. Пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник обґрунтовував тим, що цей строк пропущено, фактично, не з його вини.

При цьому, заявник не навів суду безумовних обґрунтованих доводів що зумовили неможливість вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання та зазначені ним обставини не можуть бути визнані судом виключними і такими, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії. Крім того, згідно доводів заявника, які сторонами не оспорюються, заявник скористався своїм правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з викладеним, вимога про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є похідною від вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, з огляду на відсутність заявленої такої вимоги, та використання своїм правом стягувача на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак, вказана вимога не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - залишити без задоволення;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк