Дата документу 25.11.2019 Справа № 334/3488/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3488/18 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н. Ю.
Провадження № 22-ц/807/2683/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Крилової О.В., Кухаря С.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Наше місто» про відшкодування шкоди від залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Наше місто» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В позові вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . При заповненні системи центрального опалення вказаного будинку 28.09.2017 року робітниками концерну МТМ згідно оголошеного графіку робіт сталося залиття її квартири з розташованої вище квартири № 10 , яка належить відповідачу. Причиною залиття її квартири є самовільне виконання власником квартири № 10 робіт на трубопроводах центрального опалення - демонтажу приладів опалення без встановлення заглушок.

25.10.2017 року у зв`язку з пошкодженням стояка центрального опалення в квартирі № 10 знову відбулось затоплення її квартири. Пошкодження стояку центрального опалення сталося в зв`язку з самостійним виконанням мешканцями квартири № 10 демонтажу дерев`яної підлоги в кімнаті. В результаті двох затоплень було залито в її квартирі всю стелю, стіни, підлогу в кімнаті - приміщення 2, кімнаті-їдальні (коридор) - приміщення 3.

Наведені обставини підтверджуються чотирма актами обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеними комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду КП «Наше місто».

Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 12-1-2017 від 12.12.2017р. судового експерту Редькина Ю.М. (свідоцтво №1485 від 31.03.2011 року видане ЦЕКК при МЮ України) визначена вартість відновлюваного ремонту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та пошкодженої в результаті залиття, відповідно до актів від 28.09.2017р. та 25.10.2017р., яка з урахуванням вартості будівельних матеріалів становить 103 322 грн. 47 коп.

Позивач вказувала, що неодноразово зверталася до відповідача щодо вирішення питання стосовно усунення наслідків залиття її квартири або компенсації, проте це виявилось безрезультатним. Тому просить стягнути суму вартості відновлювального ремонту квартири у розмірі 103 322,47 грн. з відповідача на свою користь.

Також позивач зазначила, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль на відновлення пошкодженої квартири. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду вона оцінює у 5000 ( п`ять тисяч) грн., що відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 - 103 322,47 грн. (сто три тисячі триста двадцять дві гривні 47 копійок) на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, 1800 грн. (одну тисячу вісімсот гривень) вартості експертних послуг, 1083,23 грн. ( одну тисячу вісімдесят три гривні, 23 копійки) судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважає безпідставними доводи скарги, тому просить відхилити її, залишивши без змін оскаржуване рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1 п.1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтями 19, 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

При заповненні системи центрального опалення вказаного будинку 28.09.2017 року робітниками концерну МТМ згідно оголошеного графіку робіт сталося залиття вказаної квартири з розташованої вище квартири № 10 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 . Залиття квартири позивачки сталось в зв`язку з самовільним виконанням у квартирі відповідача робіт на трубопроводах центрального опалення - демонтажу приладів опалення без встановлення заглушок.

25.10.2017р. у зв`язку з пошкодженням стояка центрального опалення в квартирі № 10 знов було затоплено квартиру позивачки № 7. Пошкодження стояку центрального опалення сталося в зв`язку з виконанням у квартирі № 10 демонтажу дерев`яної підлоги в кімнаті.

В результаті затоплень було залито в квартирі позивачки всю стелю, стіни, підлогу в кімнаті - приміщення 2, кімнаті-їдальні (коридор) - приміщення 3.

Наведені обставини підтверджуються: актом обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеним комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду КП «Наше місто» 28.09.2017р., згідно з яким встановлено, що у двокімнатній квартирі позивача, яка розташована на 3-му поверсі 5-поверхового будинку, у кухні-їдальні, коридорі та кімнаті зафіксовані чисельні сліди залиття, а також з`ясовано, що у квартирі № 10 , розташованій на 4-му поверсі, на момент обстеження здійснюється капітальний ремонт, спостерігається, що інженерні мережі центрального опалення видимі, стояки замінені на пластиковий трубопровід, прибори опалення відсутні, в кухні та кімнаті відсутні заглушки на врізках. Згідно висновку комісії залиття квартири № 7 сталося в зв`язку з самовільним виконанням власником квартири № 10 робіт на трубопроводах центрального опалення - демонтажу приладів опалення без встановлення заглушок.

Актом від 19.10.2017р. комісії Лівобережної служби обслуговування житлового фонду КП «Наше місто» з повторного обстеження квартири АДРЕСА_1 зафіксовано: у кухні-їдальні спостерігаються сухі сліди залиття S = 2,5 кв. м з частковим відшаруванням шпалер; у коридорі спостерігаються сухі сліди залиття S = 2,0 кв. м; у кімнаті спостерігається здуття на стиках плит ламінату по всій площі. Причини аварійної ситуації підтверджені, аварійна ситуація усунута шляхом встановлення відсічних вентилів на приборах опалення.

Обставини другого затоплення підтверджуються актом обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеним 25.10.2017р. комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду КП «Наше місто», згідно з яким у кухні-їдальні на обклеєних шпалерами стінах спостерігаються сліди залиття S = 1,5 кв. м з частковим відшаруванням шпалер; у кімната на підвісній стелі спостерігається крапельна теча по світильникам, на обклеєних шпалерами стінах спостерігаються сліди залиття S = 3,0 кв. м, на підлозі спостерігається деформація на стиках пліт по всій площі. В квартирі № 10 на момент обстеження виконується капітальний ремонт, а залиття сталося з причини пошкодження стояка центрального опалення під час демонтажу дерев`яної підлоги у кімнаті. Аварійна ситуація усунута працівниками аварійної служби - виконана заміна ділянки стояка центрального опалення.

Згідно з актом від 06.11.2017р., складеним комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду КП «Наше місто», з повторного обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено: у кухні-їдальні на обклеєних шпалерами стінах спостерігаються сухі сліди залиття S = 1,5 кв. м з частковим відшаруванням шпалер; у кімнаті на стеля підвісній з ЛГК та точковими світильниками спостерігаються сухі сліди залиття S= 0,3 кв. м, на обклеєних шпалерами стінах спостерігаються сухі сліди залиття S =1,0 кв. м з частковим відшаруванням шпалер, на підлозі з ламінату спостерігається деформація на стиках пліт по всій площі. Висновок первинного акту підтверджений, що залиття сталося з причини пошкодження стояка центрального опалення під час демонтажу дерев`яної підлоги у кімнаті.

Позивач вказувала, що неодноразово зверталася до відповідача щодо вирішення питання стосовно усунення наслідків залиття її квартири або надання матеріальної компенсації, проте це виявилось безрезультатним.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 12-1-2017 від 12.12.2017р. судового експерта Редькина Ю.М. (свідоцтво №1485 від 31.03.2011 року видане ЦЕКК при МЮ України) вартість відновлюваного ремонту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , пошкодженої в результаті залиття, відповідно до актів від 28.09.2017р. та 25.10.2017р. з урахуванням вартості будівельних матеріалів становить 103 322 грн. 47 коп. (сто три тисячі триста тридцять дві гривні 47 коп.).

Встановивши всі вищенаведені обставини, суд першої інстанції визнав доведеними позовні вимоги позивача щодо залиття її квартири та його причин, якими є виконані з порушенням роботи на опалювальній системі у квартирі відповідача та її пошкодження, а також суд вважав підтвердженими обсяги та розміри завданої матеріальної шкоди, тому задовольнив позов в цій частині. Задовольняючи вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив із того, що в ході розгляду справи встановлені всі елементи, з якими закон пов`язує її наявність, і у зв`язку з цим необхідність покладення обов`язку на винну особу щодо її відшкодування, а також визнав, що оцінений позивачем розмір шкоди в сумі 5000 грн. є обґрунтованим.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідних для покладення на неї обов`язку з відшкодування збитків, зокрема, її протиправної поведінки, причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданими збитками. Тому вважає, що висновки суду про доведеність позовних вимог не ґрунтуються на матеріалах справи. При цьому, відповідач посилається на наступне: акти складені за її відсутності, причини залиття визначені суперечливо, а ремонтні роботи у її квартирі проводились не особисто нею, а найнятими нею за договором усного підряду працівниками, про залучення у справу яких подавались заяви, які судом не були вирішені.

З цього приводу колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

У цій справі встановлено, що самі факти подвійного залиття квартири позивача відповідач не оспорює, та, як вбачається з матеріалів справи, залиття квартири позивача носило істотний характер та усувалось аварійними службами.

У актах не мається відомостей, що при огляді квартир була присутня відповідач ОСОБА_1 , але за з`ясованими обставинами встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не проживає у квартирі АДРЕСА_8 , у якій відбувається капітальний ремонт.

Акти залиття від 28.09.2017 та 25.10.2017р. складались викликаними працівниками КП «Наше місто» одразу в день залиття та після усунення причин, що до нього призвели. Отже, вказані акти складені компетентною комісією, тому вважати, що вони містять будь-яку неправильну чи неправдиву інформацію, у суду не мається.

Складання повторних актів після підсихання залитої квартири передбачено чинним законодавством не раніше, ніж через два тижні. Та такі акти повторного огляду помешкання позивача також складались компетентною комісією працівників КП «Наше місто» 19.10.2017р. та 06.11.2017р., якими фактично було підтверджено обсяги та площі пошкодження квартири позивача, встановлені первісними актами.

Наголошуючи на свою відсутність при складанні актів, відповідач не зазначає, які зафіксовані в них відомості є такими, що не відповідають дійсності. Не зазначає, яким чином її мали запросити, якщо вона у квартирі № 10 , де йдеться капітальний ремонт, не мешкає. Сама відповідач, з квартири якої відбулось залиття, не приходила до квартири позивача, щоб пересвідчитись у обсягах та площах пошкодження її квартири, що мала б зробити, зважаючи на принципи добросусідських відносин.

Встановлено, що складені акти відповідають за формою та змістом вимогам, визначеним наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки в них зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття.

Та відповідач, зі свого боку, не спростувала відомостей, викладених у акті, а лише бездоказово заперечує проти них, що робить її доводи в цій частині неспроможними.

Щодо доводів відповідача про суперечливість причин залиття у різних актах, то колегія таких суперечностей при дослідженні актів не встановила.

Так, згідно акту від 28.09.2017р. перше залиття відбулось в зв`язку з самовільним виконанням у квартирі відповідача робіт на трубопроводах центрального опалення - демонтажу приладів опалення без встановлення заглушок. Згідно повторного акту від 19.10.2017р. по цьому залиттю аварійна ситуація усунута шляхом встановлення відсічних вентилів на приборах опалення.

Складеними за повторним залиттям актами від 25.10.2019р. та від 06.11.2017р. встановлено, що воно сталось через пошкодження стояку центрального опалення під час виконання у квартирі № 10 демонтажу дерев`яної підлоги в кімнаті. Аварійна ситуація усунута працівниками аварійної служби - виконана заміна ділянки стояка центрального опалення.

Отже, причинами залиття квартири позивача є неправильний демонтаж у квартирі відповідача системи централізованого опалення та пошкодження стояку центрального опалення. Та ніяких суперечностей у цьому колегія не вбачає, а відповідач не доводить належними і допустимими доказами, що таких порушень в її квартирі не відбулось, тому колегія погоджується з судом першої інстанції, який визнав, що затоплення помешкання позивача сталось через ці неправильно проведені ремонтні роботи у квартирі відповідача. До того ж, колегія враховує, що причини залиття встановлювались також на підставі записів аварійних служб, які викликались для усунення аварійних станів на трубопроводі центрального опалення у квартирі відповідача, які також не спростовані відповідачем.

Натомість, відповідач, фактично не заперечуючи цих обставин, намагається перекласти відповідальність за такі некомпетентні дії з ремонту її помешкання на працівників, яких вона найняла за договором усного підряду.

Між тим, будь-яких письмових заяв відповідача та її адвоката щодо залучення в якості співвідповідачів конкретних осіб із зазначенням їх ПІБ, місця мешкання або щодо заміни її як неналежного відповідача на належних із відповідним зазначенням - на кого саме матеріали справи не містять.

Так, зазначивши у заяві про перегляд заочного рішення про те, що вона вважає за необхідне вирішити питання щодо участі підрядників в якості співвідповідачів, про що вона має намір подати клопотання у випадку скасування заочного рішення, ані відповідач, ані її адвокат в подальшому такого письмового клопотання так і не подали.

Вказане доводить безпідставність доводів про те, що суд не розглянув це питання, оскільки такого письмового клопотання фактично заявлено не було.

Крім того, колегія вважає, що замовник має контролювати виконання робіт підрядником та має певні важілі у цих договірних правовідносинах у випадку проведення робіт неналежної якості, та у разі здійснення належного контролю замовником можна було б запобігти спричиненню шкоди третім особам.

Отже, правовідносини у цій справі виникли саме між власниками квартир, один з яких в особі ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку щодо утримання систем і комунікацій, які знаходяться у її помешканні, в належному стані, допустивши їх демонтаж із порушенням відповідних технічних умов, що і стало причиною залиття нижче розташованої квартири позивача із її пошкодженням.

Тому протиправність поведінки відповідача вбачається у її бездіяльності, а саме відсутності контролю за проведенням ремонту у її квартирі.

Оскільки вина може проявлятись не тільки в умисній формі, але і у формі необережності, що відслідковується у даному випадку з боку відповідача, то колегія вважає, що ствердження апелянта про відсутність її вини у спричиненні шкоди позивачу є неспроможними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує також, що судом прийнято до уваги в якості доказу розміру матеріальної шкоди недопустимий доказ - висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 12-1-2017, складений 12.12.2017р. судовим експертом Редькиним Ю.М., який не може вважатись висновком судової експертизи, оскільки здійснений за замовленням позивача, а експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі статтями 384, 385 КК України. Цей висновок складено лише 12.12.2017р., в той час як залиття відбулось 28.09.20147р. та 25.10.2017р., а з позовом про стягнення відшкодування на його підставі позивач звернулась лише 22.05.2018р. Крім того, висновком не встановлено причин залиття.

З цього приводу колегія зазначає, що на час звернення позивача з позовом до суду діяв цивільно-процесуальний кодекс у редакції ЗУ від 03.10.2017р., який набрав чинності з

15.12.2017р., статтею 102 якого передбачені вимоги до висновку експерта.

Згідно з формою та змістом висновок № 12-1-2017, складений як висновок експертного будівельно-технічного дослідження, у відповідності до вимог ст.. 102 ЦПК України (в ред. ЗУ від 03.10.2017р.) можна віднести до висновку експерта. Але, оскільки вказана норма передбачає зазначення експертом про обізнаність з вимогами ст. 384 КК України, а висновок експерта ОСОБА_3 не містить такого зазначення, то колегія вважає, що його слід визнати письмовим доказом у справі, а не висновком експертизи.

Проте, це не впливає на те, що вказаний висновок є належним, допустимим та достатнім письмовим доказом, який слід враховувати при розгляді цієї справи, оскільки всі решта реквізитів та зміст висновку, а також суб`єкт його складання доводять, що він відповідає решті вимог статті 102 ЦПК України.

Вказаний висновок складений на підставі заяви позивача, що не суперечить положенням статті 102 ЦПК України, містить питання, містить відомості про експерта і його повноваження, посилання на використані літературу та програмні комплекси, має дослідницьку частину та відповідні їй висновки, а також додатки, які є розрахунками усіх витрат, які слід понести позивачу для ліквідації наслідків залиття її квартири, та фототаблиці пошкоджень квартири ( а.с. 25-45).

Непогодження відповідача з цим письмовим доказом з вище наведених підстав не спростовує висновків щодо розміру шкоди, яка визначалась на підставі актів залиття та безпосереднього огляду квартири позивача.

Між тим, своїх розрахунків відповідач не надає, а розмір відновлювального ремонту оспорює, посилаючись лише на недопустимість висновку як судової експертизи у справі, що однак не заважає, як визначено колегією, прийняти його як письмовий доказ.

Клопотань сторони у справі, зокрема, відповідач про призначення судової експертизи визначення вартості відновлювального ремонту квартири, не заявляли, тому суд обґрунтовано визнав, що позивач довела свої вимоги щодо розміру шкоди саме на підставі цього письмового доказу.

Підстав для неврахування цього висновку як доказу у справі колегія не вбачає.

Довід скарги про те, що експертом Редькиним Ю.О. в локальному кошторисі ремонтно-відновлювальних робіт невірно зазначено одиницю виміру 100 кв. м, хоча площа квартири є меншою, є неспроможними, оскільки дана величини є базовою, але в наступних графах саме закладаються ті площі, які були пошкодженні залиттям і підлягають ремонту, та саме на них розраховуються матеріали та затрати на роботи.

Що стосується моральної шкоди, стягнутої судом у сумі 5000 грн., то вона, на думку відповідача, не є підтвердженою позивачем, яка не проживає у пошкодженій квартирі.

Проте, колегія вважає, що в будь-якому разі пошкодження майна спричиняє власнику моральні страждання, тягне наслідки у вигляді додаткових зусиль для відновлення пошкодженого майна, для вирішення цього питання із заподіювачем шкоди. Той факт, що позивач не проживає у квартирі, яка пошкоджена, впливає лише на розмір морального відшкодування, який міг би бути значно більшим у такому випадку, оскільки потерпілий піддавався би додатковим моральним стражданням, проживаючи у пошкодженій квартирі.

Суд правильно визнав, що наявні всі критерії для стягнення моральної шкоди, розмір якої визначений судом адекватним матеріальній шкоді, з урахуванням неоднократності допущеного порушення, ступеню пошкодження майна та необхідних для його відновлення зусиль, підстав для зменшення якого колегією не встановлено, рівно як і для відмови у його стягненні з відповідача.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 25 листопада 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Крилова О.В.

Кухар С.В.