Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.І.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратив право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 р.позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.07.2019 р.,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у вказаному будинку як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_3 ,проте після укладання договору купівлі-продажу у будинку не мешкає,членом сім`ї позивача як нового власника не являється,однак реєстрацію проживання добровільно не припинив.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача порушує права позивача як власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,позбавляє можливості оформити субсидію,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 подала письмову заяву про розгляд справи без її участі,на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин,викликався шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду за закінченням терміну її зберігання установою пошти,відзив на позов не подав.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.07.2019 р.,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д.за реєстровим № 1364, ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 ,який він купив у ОСОБА_3 .

Право власності позивача зареєстровано відповідно до вимог закону,чинного на час набуття права власності.

З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на вказаний вище будинок у встановлений законом спосіб ,з правочину,та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

З 29.04.1996 р.у вказаному вище будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_3 ,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,особа,яка за згодою власника була зареєстрована у належному йому житловому приміщенні,зберігає це права на час існування права власності у особи-власника,тобто право члена сім`ї на користування власністю є похідним від права власності.

Відповідач ОСОБА_2 ,хоча і був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім`ї власника ОСОБА_3 ,проте після продажу будинку ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 ,правові підстави для подальшого користування спірним житловим приміщенням відповідачем ОСОБА_2 без згоди нового власника відсутні,його реєстрація створює перешкоди власнику ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні власністю.

На підставі ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,таким,що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущен