Справа № 379/637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.05.2019 звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження №36 від 09.04.2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши в розділі «відомості про батька» в графі «прізвище»: ОСОБА_2 , в графі «ім`я »: ОСОБА_2 , в графі «по батькові» : ОСОБА_2 , в графі «дата народження»: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аліменти на утримання доньки: ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 виданого 24.10.2009 року Виконавчим комітетом Чернинської сільської ради актовий запис № 3. Під час шлюбу в неї народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона записала батьком дитини ОСОБА_3 . Дані стосунки мали непостійний характер, в цей час вона мала стосунки з іншим чоловіком ОСОБА_2 від яких і народилася дочка - ОСОБА_4 . 05.06.2013 Макарівським районним судом Київської області було винесено заочне рішення № 370/287/13-ц про розірвання шлюбу. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони мали різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Спільних дітей від даного шлюбу не мали. 31.08.2013 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Відповідачу було відомо, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється його дочкою, однак він відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч коли вони перебували у шлюбі він піклувався про дитину та проводив з нею час, цікавився її особистим життям, брав участь у навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. 03.02.2015 відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області 3 379/188/15-ц (2/379/62/15) шлюб було розірвано. В даному рішенні суду зазначено що відповідач повідомив суд про те, що він з позивачем до реєстрації шлюбу близько трьох років перебував у фактично шлюбних стосунках. З чого випливає, що він підтвердив той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути його дочкою. В зв`язку з чим, керуючись ст.ст. 126, 128, 135 СК України, звернулася до суду з даним позовом.

У поданому відзиві на позовну заяву представник позивача - адвокат Кривошеєв М.Ю. зазначив, що як вказано в позовній заяві, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась в період перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який залучений до справи у якості третьої особи. Шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 розірваний тільки 05.06.2013 року за рішенням Макарівського районного суду Київської області. Народжена дитина була зареєстрована 09.04.2013 року, актовий запис № 36, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, тобто як така, що народжена у подружжя. Матір`ю дитини записана ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 батьківство не оскаржувалось. Позивачка також не оспорювала батьківство свого чоловіка. Більше того, після припинення стосунків відповідача з позивачкою, вона категорично не допускала його до дитини, чинила перешкоди у спілкуванні з нею, наголошуючи, що він не маю до неї відношення. Щодо стягнення аліментів, зазначає, що позивачка жодного разу не зверталась до відповідача з питанням як щодо визнання батьківства, так і виплати аліментів на дитину, походження якої документально визначено відповідно до чинного законодавства України. Позивачкою не додано до позовної заяви жодного доказу, які б свідчили про її доходи, доходи дитини, її сім`ї в цілому. Тобто, вона не зазначила матеріального становища свого та своєї сім`ї. Між тим, відповідач є інвалідом довічно, що підтверджено довідкою МСЕК, і отримує мінімальну пенсію. Інших доходів відповідач не має. Майно, яке б перебувало у власності відповідача, відсутнє. А у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки - пенсіонери, що підтверджується довідкою Кирданівської сільської ради від 14.06.2019 року № 334. То ж, при можливому розгляді питання про стягнення з відповідача аліментів, вважає за необхідне просити суд врахувати дані обставини, а також зобов`язати позивачку надати відповідні документи про матеріальне становище її та членів її сім`ї.

Представником третьої особи Таращанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області подані пояснення щодо позову, згідно яких просить суд відмовити в позові. Звертає увагу суду на те, що відповідно до актового запису про народження № 36 від 09.04.2013 року складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 , зареєстрована відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (якщо дитини народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини). Відповідно до пункту 4 статті 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (тобто мати яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини), а у нашому випадку - це шлюбна дина. Статтею 138 СК України передбачено право матері на оспорювання батьківства свого чоловіка. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Донька ОСОБА_4 народилася в 2012 році, коли позивачка ще була у шлюбі з ОСОБА_3 . Біологічним батьком був ОСОБА_2 , а записала батьком ОСОБА_3. В 2013 році розірвано шлюб з ОСОБА_3 . В серпні 2013 року вступила у шлюб з ОСОБА_2. ОСОБА_2 при народженні дитини казав, щоб вона записала дитину на ОСОБА_3 , а потім він «переведе» дитину на себе. Однак, після шлюбу ОСОБА_2 дитину на себе не «перевів». З ОСОБА_2 шлюб розірваний в 2014 році. Вона зверталась з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , було прийнято заочне рішення. Виконавчий лист знаходиться в м. Макарові в виконавчій службі. Раніше не оспорювала батьківство ОСОБА_3 , бо думала сама виховувати дитину. Однак, вважає що біологічний батько має допомагати. Майновий стан ОСОБА_2 не відомий.

Представник відповідача адвокат Кривошеєв М.Ю. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відсутні докази батьківства ОСОБА_2 . Дитина народжена під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_3 . Запис про батьківство ніким не оспорювався. Відповідно до ст. 138 Сімейного кодексу, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Прохав застосувати позовну давність.

Представник третьої особи Таращанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов не визнає.

Третя особа ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 (третьою особою), який зареєстровано 24.10.2009 виконавчим комітетом Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 03 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила дочку - ОСОБА_4 , про що 09.04.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 36. У відповідній графі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 (а.с.17).

При реєстрації народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька внесені відповідно до ст. 133 СК України, а саме якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05.06.2013 по справі № 370-287/13-ц шлюб розірвано. (а.с.16).

31.08.2013 позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 69 (а.с.13).

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 03.02.2015 по справі № 379/188/15-ц шлюб розірвано. Згідно рішення сторони від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Рішення набрало законної сили 14.02.2015 (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від чоловіка та жінки.

Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство (ч. 2 ст. 138 СК України). До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини (ч. 3 ст. 138 СК України).

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

В даному випадку запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ст. 133 СК України, згідно положень якої - якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до пункту 8 Постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установлено значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Позивач в судовому засіданні декілька раз відмовилася від призначення експертизи у справі після роз`яснення предмету доказування.

Суд звертає увагу, що положеннями ч. 2 ст. 138 СК України передбачено, що вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, іншою особою не подано відповідної заяви про своє батьківство.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 9 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, під час розгляду даної справи стороною позивача не було доведено факт походження малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме від відповідача.

Таким чином, вимоги позовної заяви щодо внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дочки, є передчасними.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову, оскільки батьківство відповідача щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належними та допустимими доказами не підтверджено. Подані позивачем докази в обґрунтування заявлених вимог не можуть беззаперечно свідчити про батьківство відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 133, 138 СК України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 89, 158, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено 28.11.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін