Справа № 163/2311/18
Провадження № 2/163/57/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 12.05.2016 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. У період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка зареєстрована за її місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 і перебуває на її утриманні. У звязку із навчанням у Варшавському університеті тимчасово проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та постійно переміщується між місцем реєстрації і місцем навчання. Через це з дитячим садочком у місті Варшава уклала угоду про відвідування дочкою цього закладу з березня 2019 року, щомісячна вартість якого становить 1300 польських злотих, що за курсом валют еквівалентно 9 547,18 гривень. Відповідач є приватним підприємцем, займається оптовою і роздрібною торгівлею продовольчих та непродовольчих товарів, приймає участь у державних тендерах в якості постачальника продукції державним підприємствам і організаціям. У 2018 році він подав 17 пропозицій вартістю 429 000,00 гривень, переміг у 7 закупівлях вартістю поставок на 199 495,00 гривень. Крім цього, відповідач займається квадроспортом, неодноразово займав переможні місця у всеукраїнських змаганнях, як квадроцикліст отримав звання майстра спорту України. Вважає, що значні фінансові ресурси, яких потребує цей вид спорту (ремонт і утримання спортивних квадроциклів), свідчать про суттєві доходи відповідача і його спроможність сплачувати аліменти. При цьому, останній погодився сплачувати визначений нею розмір аліментів у 5000,00 гривень в разі присудження такої суми судом.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 26.12.2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з матеріалами позову 09.01.2019 року.

У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав.

11.02.2019 року електронною поштою на адресу суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У період з 05.02.2019 року по 27.02.2019 року головуючий у справі суддя перебував на лікарняному.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року у задоволенні клопотання відповідача було відмовлено.

За викладених обставин суд розглянув справу за наявними у матеріалах справи доказами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

З 12.05.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №105626.

Копія позовної заяви позивача про розірвання шлюбу свідчить про її намір розірвати шлюб з відповідачем.

У період шлюбу 19.09.2016 року у сторін народилась дочка ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва серії І-ЕГ №263770.

З копії довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району від 09.11.2018 року вбачається, що малолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою місця реєстрації позивачки ОСОБА_1 по вулиці Володимирській 65 в селі Вишнів Любомльського району Волинської області.

На підставі копії студентського квитка від 01.10.2018 року, свідоцтва про реєстрацію на тимчасове проживання з перекладом на українську мову встановлено, що позивач є студенткою Варшавського університету, її тимчасове місце проживання у період з 11.10.2018 року по 12.09.2019 року зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_5).

Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_6 з 01.02.2018 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності "неспеціалізована оптова торгівля".

Із копії гарантійного листа учасників торгів вбачається, що відповідач як учасник тендеру гарантував здійснення постачання товару.

За даними витягів мережі Інтернет відповідач був учасником 17 закупівель, з яких по семи став переможцем, уклав 7 контрактів на суму 199 495,00 гривень.

Крім цього, із витягів Інтернет ресурсу слідує, що відповідач займається квадроспортом, неодноразово був переможцем проведених змагань, отримав звання майстра спорту України.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, серед яких матеріальне становище платника аліментів.

У ч.2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, в силу вищенаведених норм сімейного законодавства, розмір аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, при цьому суд має виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання.

Станом на дату розгляду справи дочці сторін ОСОБА_4 виповнилось 2 роки.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Позивач визначила розмір аліментів в твердій грошовій сумі на рівні 5 000,00 гривень щомісячно, виходячи із витрат на дитину; статусу відповідача як фізичної-особи підприємця; його участі та перемозі в державних тендерах в якості постачальника продукції; зайняттям квадроспортом, який вимагає значних фінансових затрат; попереднє погодження відповідача з такою сумою аліментів.

Позивач не підтвердила жодним належним доказом обґрунтованості заявлених вимог в частині укладення договору про відвідування дочкою з березня 2019 року дитячого садка у місті Варшава і вартості послуг цього дитячого закладу, тому в цій частині доводи позивача суд до уваги не приймає.

Інших вагомих обставин необхідності стягнення аліментів на дитину у значно більшому розмірі, а ніж гарантований і рекомендований законодавством, позивач не навела і доказів не надала.

Саме по собі посилання позивача в позовній заяві на попереднє погодження відповідача зі сплатою аліментів в такому розмірі жодного правового і процесуального значення не має, оскільки відповідач, будучи належним чином обізнаним із наявністю на розгляді суду цього позову, заяв про визнання заявлених позовних вимог і їх розміру в порядку п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України суду не подавав.

При розгляді справи суд відповідно до вимог ст.ст.10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач разом з поданням відзиву.

За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи із наведеного, визначений позивачем розмір аліментів на рівні 5000 гривень на думку суду є завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами.

Визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд, виходячи із положень ст.182 СК України та підтверджених належними і допустимими доказами фактичних обставин справи, за яких позивач є студенткою іноземного навчального закладу, відповідач - працездатною молодою особою, зареєстрованою фізичною особою-підприємцем, вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімальному рекомендованому розмірі згідно із абз.3 ч.2 ст.182 СК України, оскільки про можливість сплати такої суми аліментів свідчить достатність його доходу.

Даний розмір аліментів на думку суду забезпечить виконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_1.

Імя відповідача ОСОБА_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_2.

Головуючий : суддя С.С.Чишій