Справа № 752/2901/19
Провадження № 2/752/3995/19
У Х В А Л А

11.02.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту, суд -

Встановив:

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила зняти арешт з квартири, яка розташована на пров. Лобачевського, 7, секц. 1, кв. 9, що у Дніпровському районі м. Києва, яка належить на праві приватної власності позивачу.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви дійшов висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням правил підсудності і підлягає передачі на розгляд іншому суду.

За змістом ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови, про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно тощо.

В пункті 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України зазначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва і відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 260, 353-356 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту передати на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Кошиця, 5).

Копію ухвали надіслати сторонам.

Роз'яснити позивачеві, що передача справи до іншого суду здійснюється не пізніше п'яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя