Справа № 333/4679/19
Провадження №2/333/2180/19
19 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбів період з 07.11.2009 року по 10.04.2012 року. Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2014 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 18.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 21.09.2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від другого шлюбу позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.03.2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. ОСОБА_1 виховує сина від другого шлюбу та надає кошти на його утримання. У зв`язку з чим, матеріальний стан ОСОБА_1 та останній не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, встановленому рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2014 року. З цих підставі, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів та стягнути з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
З матеріалів справи слідує, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.08.2019 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №568 (а.с. 13).
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 23.04.2012 року (а.с. 34).

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.п.3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2014 року, яке набуло законної сили 11.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 18.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Частино 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що 21.09.2013 року між позивачем у справі та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №995 (а.с. 35).

Від шлюбу з ОСОБА_6 позивач у справі є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.04.2015 року серії НОМЕР_3 , актовий запис №142 (а.с. 9).

Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 займається вихованням малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надає матеріальну допомогу на його утримання.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставин, які свідчить про те, що сімейний та матеріальний стан платника аліментів змінився, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню із позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 років до 18 років з 1 липня 2019 року складає 2 118 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2014 року, та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

3.Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

4.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повне рішення складено 26.11.2019 р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова