Справа № 219/4595/19
Провадження № 2/219/1803/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/4595/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Соледарської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,-.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона мала до шлюбу та її матір - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали до шлюбу та в дівоцтві прізвище « ОСОБА_3 ». Після смерті матері ОСОБА_2 , нею було отримано спадкове майно у вигляді двох п`ятих (2/5) часток житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 35,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка вищезазначеного житлового будинку у розмірі трьох п`ятих (3/5) за життя належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Рішення Артемівського суду від 09.01.1985 року. Будь-яких спадкоємців у нього не залишилось, а тому 3/5 частки зазначеного об`єкту нерухомості на ас не мають юридичного власника. Зазначає, що вона на сьогоднішній день маючи у своїй особистій приватній власності 2/5 частки будинку, добросовісно та відкрито володіє домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 більше десяти років, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того має оригінали всіх документів на вищевказаний житловий будинок, що додатково підтверджує той факт, що вона володіє вказаною нерухомістю добросовісно. А тому просить суд визнати за нею право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 35,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

У судове засідання представник Соледарської міської ради також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі представника, заперечень проти позову не має.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Соледарської державної нотаріальної контори Мартиновою В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №61є власником двох п`ятих (2/5) часток житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 35,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Артемівського суду від 09.01.1985 року, ОСОБА_4 належить три п`ятих (3/5) частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 26.08.1972 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис №62. Після одруження дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , 15.02.1985 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище чоловіка « ОСОБА_9 ».

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 27 липня 1994 року серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 01 червня 1999 року серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно відповіді Соледарської державної нотаріальної контори №607/01-16 та Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (спадкова справа та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №58009471 від 22.10.2019 року), вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, до Соледарської державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 17 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76,81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Соледарської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності за набувальною давністю на 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 35,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Погрібна