Справа № 159/406/19
Провадження № 2/159/457/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому просить збільшити розмір аліментів які стягуються на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі Ѕ частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають троє дітей, з них двоє неповнолітні: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 21.07.2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення сином ОСОБА_7 повноліття аліменти стягуються на утримання доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11.12.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років або ж припинення нею навчання.

Позивач вказує, що оскільки старший син ОСОБА_5 став дорослим , розмір аліментів на двох менших дітей відповідно до зазначеного рішення зменшився, а її матеріальний стан погіршився. Натомість відповідач не цікавиться життям дітей, не приймає участі у додаткових витратах на дітей, рівень життя постійно підвищується, а відповідач фізично здоровий , має регулярний дохід, а тому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей : доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі Ѕ частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві і прохають задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився , попередньо подав відзив у якому проти задоволення позову ОСОБА_1 про збільшення аліментів на утримання неповнолітніх дітей заперечує. Пояснив , що вчасно сплачує аліменти на неповнолітніх дочок, а також на повнолітнього сина, що продовжує навчатися. Постійно цікавиться їх життям. Просить звернути увагу, що його матеріальний стан від моменту винесення рішення суду не покращився , а погіршився , отримує мінімальну заробітну плату. Крім того суттєво погіршився стан його здоровя, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що потребує додаткових витрат. В свою чергу звертає увагу на те, що утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, але відповідачка будучи працездатною, ніде не працює, не намагається влаштуватись на роботу, а лише вимагає фінансової допомоги від нього.

Щодо посилання позивача на збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід зазначити, що нормами Сімейного кодексу України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у звязку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, а ст.190 СК України вказує лише на можливість зміни рішення встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав. Просить у позові ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснення дані ОСОБА_4 у відзиві підтримала , просить у позові ОСОБА_1 повністю відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 21 липня 2016 року,з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі Ѕ частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року,з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років або ж припинення нею навчання.

Згідно довідки-розрахунку №47 від 10.01.2019 року виданої Ковельським МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області оплата аліментів проводиться вчасно, заборгованості не має, є передплата в сумі 15196,55 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів.

Однак позивачем не надано доказів, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, відбулися таке покращення матеріального або зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, які дають підстави для збільшення розміру аліментів.

Наданими виписками медичних установ підтверджується, що у 2018 році відповідач неодноразово лікувався стаціонарно, потребує постійного прийому ліків у звязку з наявним захворюванням.

Як вбачається з довідки про доходи від 04.02.2019 року відповідача , його матеріальний стан не покращився з дня винесення рішення.

З перелічених вище доказів слідує висновок, що у матеріальному стані відповідача не відбулися такі зміни, які дають підстави для збільшення розміру аліментів, а стан його здоровя погіршився, на що вказують довідки про систематичне стаціонарне лікування.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, законом визначено два способи стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі та в частковому відношенні.

Вбачається, що на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти у частковому відношенні, тобто у спосіб, визначений законом/Іншим способом стягнення може бути лише стягнення коштів у твердій грошовій сумі.

Вимоги про зміну розміру і способу стягнення аліментів обгрунтовані посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, яким був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України).

Проте, нормами Сімейного кодексу України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, а положення ч.3 статті 181 СК України, на яку посилається позивач, підлягають до застосування у разі звернення одного із батьків дитини, разом з яким проживає дитина, із заявою про видачу судового наказу.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом стягнення. Стаття 192 СК України вказує лише на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

В запереченнях на позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідач заперечував проти збільшення розміру аліментів, надавши суду відповідні докази свого матеріального стану та стану здоровя.

Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які обґрунтовують вимоги позивача і спростовують доводи відповідача, ОСОБА_1 не подала.

З врахуванням зазначених положень законодавства, встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-182,192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуючий:ОСОБА_8