н/п 2/490/3209/2019 Справа № 490/5708/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

прокурора - Качаун А.О.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у сумі 7445,91 грн.

Прокурор Качаун А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд розстрочити суму боргу строком на один рік, у зв`язку з важким матеріальним становищем пов`язаним з проходженням лікування від онкозахворювання. Крім того, він є інвалідом ІІ групи.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 10.09.2017 року близько 20:00 год., керуючи технічно справним малотонажним вантажним фургоном "Fiat Ducato", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у сутінковий час доби по сухій, чистій, прямій ділянці проїздної частини вул АДРЕСА_1 Нікольської, зі сторони вул. АДРЕСА_2 , в напрямок АДРЕСА_3 , зі швидкістю близько 20 км/год., у порушення вимог п.п.2.3, 30.5 ПДР України, без сигнальних щитків або прапорців, на гнучкій зчепленні здійснював буксирування автобуса "РУТА 25", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в салоні якого, в порушення вимог п.23.9 ПДР України, знаходились пасажири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В цей же час, проїздну частину АДРЕСА_4 , по нерегульованому пішохідному переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 "пішохідний перехід" ПДР України у темпі спокійного кроку вийшов пішохід ОСОБА_2 , який перетинав проїздну частину з ліва направо відносно руху вказаних транспортних засобів. Рухаючись у обраному напрямку, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 "пішохідний перехід" ПДР України, в районі нерегульованого перехрестя вул. Нікольської та вул. Соборної, водій ОСОБА_1 у порушення вимог п.п.2.3 Б, 12.3, 23.1 ПДР України, а саме: рухаючись по проїздній частині вул. Нікольської, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобілем, продовжував рух у обратному ним напрямку, внаслідок чого буксирований ним автомобіль "РУТА 25", реєстраційний номер НОМЕР_2 здійсним наїзд переднім правим колесом на пішохода ОСОБА_2 , який під час перетину проїздної частини перечепився через трос між транспортними засобами та впав на проїздну частину вул. Нікольська.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, закритої травми грудної клітини, переломів 9,10,11 ребер з права, підкапсульної гематоми правої нирки, забоїв та саден черевної стінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 366 від 17.11.2017 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на лікуванні в міській лікарні швидкої медичної допомоги (далі - МЛШМД) м. Миколаєва.

Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД м. Миколаєва №111 від 23.11.2017 року, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 10.09.2017 по 27.09.2017, 17 ліжко-днів. Вартість стаціонарного лікування ОСОБА_2 за вказаний період склала 7445,91 грн., з яких: заробітна плата - 5592,83 грн., нарахування на заробітну плату - 1229,10 грн., господарчі та комунальні витрати - 429,42 грн., харчування - 162,86 грн.. медикаменти - 31,70 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003018 - звільнено у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 0004026, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрито у зв`язку зі звільненням підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 05.07.2018 р., станом на 02.07.2018 р. кошти на лікування ОСОБА_2 не сплачені, ММР не вживалися заходи досудового врегулювання спору щодо стягнення з ОСОБА_1 вищевказаних коштів, і з позовом про стягнення вказаних коштів до ОСОБА_1 . Миколаївська міська рада не зверталася.

Відповідно до повідомлення МЛШМД від 05.07.2018 року, кошти в сумі 7445,91 грн. ОСОБА_1 не сплачувались і на розрахунковий рахунок лікарні не надходили, заходи досудового врегулювання спору щодо стягнення з ОСОБА_1 вищевказаних коштів ні Миколаївською міською радою, ні МЛШМД не вживалися, Миколаївська міська рада та МЛШМД не зверталась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат в сумі 7445,91 грн. на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просили Миколаївську місцеву прокуратуру представляти інтереси лікарні в суді шляхом пред`явлення позову до ОСОБА_1 про стягнення з нього коштів в сумі 7445,91 грн. на їх користь.

Відповідно до статті 1206 Цивільного кодексу України, особа яка чинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного у скоєнні злочину з потерпілим є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоровя місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

Відповідно до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя.

Оскільки фінансування закладів охорони здоровя здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоровя.

У той же час, згідно Статуту МЛШМД м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №17/24 від 06.04.2017 року, лікарня є обєктом права спільної власності територіальної громади міста, інтереси якої у межах повноважень, визначених законодавством України, представляє Миколаївська міська рада. Органом управління МЛШМД м. Миколаєва є Миколаївська міська рада.

Відповідно до п. п. а) п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У звязку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідача, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення суду є наявність перешкод та певних обставин, які унеможливлюють виконання рішення.

Враховуючи важкий матеріальний стан заявника,хворобою відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позову заяву Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва (р/р 3958, ГУДКСУ у м. Миколаєві Миколаївської області, МФО 826013, ) витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , у розмірі 7445 (сім тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 91 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду,рівними частинами по 620,49 грн. щомісячно, строком на 12 місяців, - з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення суду виготовлено 29.11.2019 року

Інформація про сторони

Миколаївська міська рада - код ЄДРЮОФОП 26565573, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська,20

Міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Миколаєва - , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Корабелів,14-В

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ОСОБА_6