Справа № 442/8143/19
Провадження № 2/442/2074/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку про визнання недійсним меморандуму ОСОБА_2 та зобов`язання вчинити пені дії,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Львівської обласної державної адміністрації щодо підписання меморандуму між Львівською ОДА та перевізниками, чим було обмежено право ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб щодо ненадання права на безкоштовний проїзд, який передбачений законодавством України. Також просить зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію скласти новий меморандум між Львівською ОДА та перевізниками, де включити ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб, які мають право на безкоштовний проїзд, який передбачений законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач попередньо звертався із вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства до Львівського окружного адміністративного суду. Проте, ухвалою зазначеного суду 12.08.2019 провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду до юрисдикції місцевого загального суду за правилами ЦПК України. Поряд з тим, Львівський окружний адміністративний суд мотивував тим, що даний спір не є публічно-правовим, оскільки такий виник через відмову надавати право на безкоштовний проїзд з підстав спірного меморандуму, підписаного між перевізниками та Львівською ОДА щодо пільгового перевезення пасажирів, де не включена категорія Ветеранів ОВС та військової служби. Суд встановив, що даний спір випливає з договірних відносин, оскільки спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань перевезення автомобільним транспортом між замовником та виконавцем. Львівський окружний адміністративний суд, з посиланням на норми ЗУ «Про автомобільний транспорт», зазначив, що право пільгового проїзду надається на підставі відповідного посвідчення чи довідки. Відповідно, і право позивача на пільговий проїзд виникає на підставі зазначених документів. Договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус. Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вказаних вимог законодавства, договір про перевезення автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем, і для осіб, які користуються правом пільгового проїзду є укладеним з моменту посадки в автобус, тобто вчинення дії, спрямованої на набуття цивільних прав та обов`язків.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, як зазначалось вище, спір виник через відмову надавати право на пільговий проїзд з підстав спірного меморандуму, підписаного між перевізниками та Львівською ОДА щодо пільгового перевезення пасажирів. А спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань перевезення автомобільним транспортом, які випливають з договорів перевезення, укладенихміж замовником та виконавцем.

Слід також звернути увагу на те, що даний спір не виключає залучення до участі у даній справі (чи в якості співвідповідачів за клопотанням позивача (ст.51 ЦПК України), чи в якості третіх осіб на стороні відповідача ст. 53, ч.3 ст. 187 ЦПК України) Львівського обласного управління Громадської організації «Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників», Львівської обласної організації роботодавців транспорту, Львівської обласної організації профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України, оскільки такі є сторонами оспорюваного Меморандуму.

Положеннями частини четвертої статті 30 ЦПК України визначено, що позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника.

Згідно ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що дану справу слід передати на розгляд суду, до юрисдикції (підсудності) якого вона належить.

Оскільки місцезнаходженням відповідача є місто Львів, вул.Винниченка, 18, то справу необхідно передати на розгляд Галицькому районному суду м.Львова (вулиця Чоловського, 2, Львів, Львівська область, 79018).

Керуючись ст. ст. 30, 31 ЦПК України, суддя, -

постановила :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку про визнання недійсним меморандуму ОСОБА_2 та зобов`язання вчинити пені дії передати за підсудністю Галицькому районному суду м.Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Грицай М.М.