Житомирський апеляційний суд
Справа №287/387/18-ц Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 6 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

розглянувши у в порядку письмового спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в м. Житомирі цивільну справу №287/387/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та виділ частки із спільного майна шляхом стягнення грошової компенсації, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Ковальчука М.В. в м. Олевську,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила витребувати у відповідача майно, що знаходиться у будинку по провулку Переїздному, 9 у смт. Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, яке належить їй та загальна сума якого становить 15450 грн. Виділити відповідачу в натурі транспортний засіб марки «BMW-735і», державний номерний знак НОМЕР_1, транспортний засіб марки «Камаз 53208», державний номерний знак НОМЕР_2, транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак 71781ВВ. Стягнути із ОСОБА_1 на її користь компенсацію частки у спільному майні подружжя, а саме ? вартості автомобіля марки «BMW-735і» у розмірі 98245 грн., ? вартості автомобіля марки «Камаз 53208» у розмірі 56166 грн та ? вартості автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» у розмірі 82836 грн.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалу судді першої інстанції Левченко В.В. подала апеляційну скаргу та вважає, що вона є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просила оскаржувану ухвалу судді першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів із дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та виділ її частки із спільного майна, шляхом стягнення грошової компенсації, зазначивши ціну позову - 252697 грн.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, а позовну заяву було залишено без руху з тих підстав, що вона подана з порушенням вимог ст.177 ЦПК України.

22 листопада 2018 року на виконання вимог ухвали судді першої інстанції, ОСОБА_1 надала довідку про доходи та зазначила, що попередній розрахунок сум судових витрат, які вона очікує понести у зв'язку із розглядом справи складає - 0 грн.

27 листопада 2018 року ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто останній. В ухвалі суд зазначав, що із довідки наданої заявником із Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за №5666/031 від 16.11.2018 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає - 17384 грн за період з вересня 2017 по серпень 2018 року включно. При цьому останньою не надано доказів того, що єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, оскільки відсутня довідка про загальні доходи останньої за попередній календарний рік, яка видається уповноваженим органом Державної фіскальної служби України.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Так, згідно ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що сума судового збору 2 526 грн 97 коп., що підлягала сплаті при поданні позову до суду першої інстанції перевищує 5 відсотків річного доходу ОСОБА_1 ( 17 384 грн. ( отриманий дохід заявника) х 5% = 869 грн 20 коп.

Відтак, у суду першої інстанції були правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»)

Згідно з вимогами ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала судді підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді