Справа № 372/1597/18
Провадження 2-131/19
ухвала

Іменем України

21 січня 2019 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Євдокімова В.С.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому засіданні заяву про відвід по цивільній справі за позовом Покровської Вєри до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області під головуванням судді Зінченко О.М. перебуває вказана цивільна справа.

Представником позивача подана заява про відвід судді від подальшої участі у розгляді справи.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами справи представником виявлено сумніви у обєктивності, неупередженості, незалежності та справедливості головуючого судді при розгляді вищевказаної справи. Зокрема представник відповідача ОСОБА_2 тривалий час працював суддею в Обухівському районному судді тому представник позивача припускає нерівне ставлення до сторін у справі та може свідчити про прихильне ставлення судді Зінченка О.М. до свого колишнього колеги ОСОБА_2, який представляє інтереси відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

За змістом пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_3 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід щодо участі у розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно п.п.49,53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява N 33949/02) відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "ОСОБА_4 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_5 проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб'єктів, що з'ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

При дослідженні матеріалів справи було зясовано наступне.

В проваджені Обухівського районного суду Київської області під головуванням судді Зінченко О.М. перебуває цивільна справа за позовом Покровської Вєри до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні квартирою.

Представник відповідача є ОСОБА_2, який дійсно працював суддею Обухівського районного суду Київської області, в той час коли вже працював суддею Зінченко О.М., на даний час ОСОБА_2 представляє інтереси відповідача в зазначеній справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, зобовязаний заявити самовідвід.

Для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб'єктивного критерію, але й об'єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення Європейський суд з прав людини у справі Ferrantelli et Santangelo).

Заява представників позивача ґрунтується на формальних міркуваннях та особистих баченнях чинного законодавства і не має доказових, встановлених даною статтею підстав для відводу судді, тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Відмовляючи в клопотанні представника позивача про відвід головуючому, суд вважає за необхідне для уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо зацікавленості та неупередженості судді, із врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, вбачаються підстави для самовідводу відповідно до положень ст.ст.36, 39 ЦПК України.

Керуючись ст. 36,39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_6 про відвід судді Зінченко О.М. відмовити.

Прийняти самовідвід судді Зінченко О.М..

Справу передати на повторний перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Зінченко