Дата документу 28.11.2019 Справа № 554/9104/19
Провадження № 2-п/554/92/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

при секретарі Зайцевій Я.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кириченко Галини Володимирівни про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 серпня 2010 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 2000", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

08 жовтня 2019 року надійшла заява ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кириченко Галини Володимирівни про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 серпня 2010 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 2000", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви вказувала, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2010 р. частково задоволений позов АТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 44 115, 57 грн. та судові витрати по 280, 58 грн. з кожного; в задоволенні позовних вимог про стягнення 200 грн. з ТОВ «Агрокапітал -3000» відмовлено. Копію вищезазначеного заочного рішення було отримано відповідачем 25.09.2019р. Зазначена обставина може бути підтверджена матеріалами справи. ОСОБА_2 не була присутня 18.08.2010 р. в судовому засіданні Октябрського глнонного суду м. Полтави та не була обізнана про наявність відповідної судової справи, не отримувала копій судових рішень у справі. Відповідач не згодна з даним рішенням та має заперечення проти вимог позивача, зокрема, стверджує, що не укладала договір поруки № 51874-сred/П2 від 26.02.2007 р. з АТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором № SAMDN7576.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник позивача, відповідача ТОВ «Агрокапітал 3000» та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, причи неявки не повідомляди.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали додані до неї, прийшов до наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18.08.2010 року, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 2000", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Вказаним рішенням, зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 44 115, 57 грн. та судові витрати по 280, 58 грн. з кожного (а.с.6-7).

Умови проведення заочного розгляду справи станом на 17.06.2010 року визначалися нормою ст. 224 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції 2004 року, якими були неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними; ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; неявка у судове засідання всіх відповідачів у разі участі у справі кількох відповідачів.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п. 3 ч. 2ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено із довідки Октябрського районного суду м.Полтави, виданої в тому, що справа за № 2-6467/10 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 2000", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена на підставі Переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом ДСА України №22 від 11.02.2010 р. У наряді знищених справ за 2010 рік зберігаються оригінал судового рішення від 18.08.2010 року.

Так, твердження відповідача щодо неотримання нею судових викликів та копії судового рішення наразі перевірити суд не має можливості, оскільки дана цивільна справа знищена.

В рішенні суду зазначено, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомляла.

Окрім того, встановлено, що заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 08.10.2019 року. Копію рішення, як заявник зазначає, відповідач ОСОБА_2 отримала 25.09.2019 року. Також про зазначене може свідчити копія супровідного листа про направлення рішення від 13.09.2019 року. Однак суд не має змоги встановити вперше чи повторно отримувалось рішення відповідачем, оскільки цивільна справа на даний час знищена.

Що стосується посилання заявника щодо безпідставності позовних вимог позивача, які вказані у заяві про перегляд заочного рішення, то відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 18 серпня 2010 року, а лише зазначає їх у своїй заяві без надання будь-яких на це письмових доказів.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заявник та його представник не навели достатніх та належних доводів про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Суд, також не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом. Окрім того суд позбавлений можливості перевірити твердження заявника щодо неотримання судових викликів та судового рішення у зв`язку з тим, що цивільна справа знищена.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст.259, 268,287, 288, 363 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кириченко Галини Володимирівни про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 серпня 2010 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 2000", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у разі відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2019 року.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька