Ухвала

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 622/877/15-ц

провадження № 61-20044ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 174 000 доларів США та судові витрати.

Золочівський районний суд Харківської області рішенням від 06 липня 2016 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 174 000 доларів США за договором позики від 02 липня 2015 року, допустивши відстрочку виконання судового рішення до 31 грудня 2016 року. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У червні 2019 року ОСОБА_1 не погодившись з вказаним рішенням суду оскаржила його в апеляційному порядку.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2016 року закрив з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

07 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року і справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухваленим у цій справі рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки з її чоловіка стягнуто суму боргу за договором позики, а тому, апеляційний суд безпідставно закрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою помилково вважаючи, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2016 року питання про її права та обов`язки не вирішувалося.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Апеляційний суд встановивши, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2016 року питання про права та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося, оскільки спір виник з приводу невиконання умов договору позики, укладеного між ОСОБА_2 , як позикодавцем, та ОСОБА_3 , як позичальником, дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило