Справа № 439/1493/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця у якій просить рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо визначення вартості (оцінки) 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1 неправомірними; визнати недійсним висновок про вартість 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1, який визначений на підставі експертного висновку про вартість майна станом на 13 липня 2018 p., складеного ФОП ОСОБА_2 та скасувати його; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в порядку встановленому ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» провести повторну ринкову оцінку 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1 у відповідності до Методики оцінки майна (затв. Постановою Кабінету Міністрів України, № 1891 від 10.12.2003 року), у відповідності до вимог Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав (затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України, № 1440 від 10.09.2003 року), Національного стандарту №2 Оцінка нерухомого майна (затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України, № 1442 від 28.10.2004 року) із залученням Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз.

Свою скаргу мотивує тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з нього коштів. В ході проведення виконавчих дій була проведена оцінка майна, а саме 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1. 31.10.2018 р. його представнику стало відомо про вартість згідно оцінки 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1 зазначеної у висновку ФОП ОСОБА_2 становить 960100.00 грн. без ПДВ. Вважає, що дана ціна магазину є надто занижена. Тому скаржником була проведено свою оцінку даного майна. Відповідно до нового висновку вартість майна становить 3 358 720.00грн, відповідно ? частина магазину 1679360.00 грн. Вважає, що такі невідповідності призвели до необ'єктивної та однобічної оцінки, що в свою чергу призводить до порушення його майнових прав та інтересів. Із посиланням на вимоги ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.57 Закону України Про виконавче провадження» просить скаргу задоволити.

07.11.2018 скаргу передано до розгляду судді Бунда А.О..

11.12.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 подано відзив на скаргу у якому зазначає, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області (далі - відділ ДВС) перебуває зведене виконавче провадження ВП№ 53643693 з виконання виконавчого листа № 439/1493/15-ц, виданого 16.02.2016 Бродівським районним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 186130,82 Євро, що за курсом 24,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2015 року складає 4476 446,28 грн. за кредитним договором № EUR/V085 від 20.03.2007 року (ВП № 51215896) та виконавчого листа № 439/381/17, виданого 13.11.2017 Бродівським районним судом Львівської області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 191178.17 грн (ВП №55638205) та постанови про стягнення виконавчого збору №ВП46960519 в сумі 8893.96 грн, виданої 30.03.2018 (ВП№56101678). У ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження 15.06.2018 постановою державного виконавця ВП №53643693 описано й накладено арешт на майно боржника, а саме: 1/2магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1. 19.06.2018р., на виконання вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення оцінки вищезазначеного описаного та арештованого майна. Керуючись ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», про результати визначення вартості (оцінки) майна повідомлено сторонам виконавчого провадження, що стверджується листом від 30.07.2018 та списком відправлення рекомендованої кореспонденції №92, а також розяснено процедуру оскарження даних результатів. Боржник скористався своїм правом, визначеним ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 29.08.201 представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Державний виконавець зазначає, що Звіти містять необхідні розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна, та відповідають національним стандартам та вимогам закону. Ціна, що отримана за допомогою методу аналогів продаж достатньо точно відображає ринкову вартість на сьогоднішній день, оскільки підтверджується пропозиціями на ринку продажу подібної нерухомості. У звязку з вищевикладеним скаргу боржника вважають необгрунтованою та такою, що подана з метою «затягування» вчинення виконавчих дій щодо реалізації майна для погашення боргу згідно рішень суду.

Жоден учасник справи в судове засідання не зявився, будучи належно повідомлений про час та місце судового розгляду скарги, що у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, не перешкоджає її розгляду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області (далі - відділ ДВС) перебуває зведене виконавче провадження ВП№ 53643693 з виконання:

- виконавчого листа № 439/1493/15-ц, виданого 16.02.2016 Бродівським районним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 186130,82 Євро, що за курсом 24,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2015 року складає 4476 446,28 грн. за кредитним договором № EUR/V085 від 20.03.2007 року;

- виконавчого листа № 9/381/17, виданого 13.11.2017 Бродівським районним судом Львівської області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 191178.17 грн (ВП №55638205) та постанови про стягнення виконавчого збору №ВП46960519 в сумі 8893.96 грн, виданої 30.03.2018 (ВП№56101678).

На підставі виконавчих документів відкрито виконавчі провадження.

15.06.2018 постановою державного виконавця ВП №53652682 описано й накладено арешт на майно боржника, а саме: 1/2 магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1.

19.06.2018 на виконання вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення оцінки вищезазначеного описаного та арештованого майна .

Про результати визначення вартості (оцінки) майна повідомлено сторонам виконавчого провадження, що стверджується листом від 30.07.2018 та списком відправлення рекомендованої кореспонденції №92.

З матеріалами виконавчого провадження 31.10.2018 року був ознайомлений представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 (а.с.5).

Згідно роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язаного з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ч.3 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст.58 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно ч.2 вказаної статті Закону, у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» субєктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч. 1, 4 ст. 9 вказаного вище Закону).

Відповідно до висновку про вартість майна, виконаного СОД ФОП ОСОБА_2 ринкова вартість обєкта оцінки 1/2 частини нежитлової будівлі меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1 становить 960100.00 грн. без ПДВ.

З зазначеною оцінкою боржник (скаржник ОСОБА_1В.) не погодився та вважав її заниженою, необєктивною та однобічною.

Згідно з висновком про вартість майна, у такому вказано про якість використаних вихідних даних, враховано технічний стан обєкта та зазначено про проведений зовнішній огляд у звязку з неможливістю забезпечити замовником огляду обєкта оцінки, що свідчить про вихід експерта на місцезнаходження такого обєкта.

Відповідно до положень статті 4 Закону про оцінку - рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

В матеріалах справи відсутні докази звернення скаржника щодо неупередженого критичного розгляду оцінки майна.

Таким чином, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 були вчинені у відповідності до вимог Закону, а визначення вартості цього майна не викликає сумніву у своїй об'єктивності.

А відтак, висновок про вартість обєкта незалежної оцінки субєкта оціночної діяльності наданим ОСОБА_1, згідно якого ринкова вартість обєкта оцінки меблевого магазину загальною площею 248.6кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область м.Золочів, вул.Лазенна,1 становить 3358720 грн., який представлений заявником на підтвердження своїх доводів щодо заниження ринкової вартості обєкта оцінки суд оцінює критично, оскільки він не спростовує правильності дій державного виконавця при прийнятті висновку про вартість майна оцінювача ОСОБА_2 від 13.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, всупереч вказаних вимог заявник не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця та давали суду підстави сумніватися в достовірності даних, викладених у висновку про оцінку майна.

Крім цього вимоги щодо визнання висновку експертної оцінки майна недійсним не підлягають до задоволення, оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що вартість магазину, визначена у висновку оцінки майна, значно занижена, не відповідає його дійсній вартості, не можуть прийматися судом до уваги, оскільки оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, висновок про оцінку майна, здійснений в межах виконавчого провадження, може бути оскаржений лише як дія державного виконавця по оцінці майна, а дії державного виконавця щодо призначення оцінки майна вчинені відповідно до ст. 57 Закону, в межах повноважень державного виконавця.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, а тому скарга є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2019 року.

Суддя А.О. Бунда