Справа № 352/260/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/1358/19
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича, за апеляційною скаргою Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ухвалу Тисменицького районного суду, постановлену у складі судді Струтинського Р.Р. 09 вересня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

24.04.2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд зі скаргою, в якій просила визнати дії головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківа С.І. щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року неправомірними; скасувати постанову у виконавчому провадженні №55026584, винесену 18.12.2018 року головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10 грн. та скасувати постанову у виконавчому провадженні №57996646, винесену 04.01.2019 року головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначила, що 03.11.2017 року було відкрито виконавче провадження №55026584 з примусовому виконання виконавчого листа №352/260/13-ц, виданого Тисменицьким районним судом 06.05.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 552 111,00 грн. 18.12.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Цього ж дня головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС Григорківим С.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 55 211,10 грн., а постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року відкрито виконавче провадження №57996646 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №55026584, виданої Тисменицьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 18.12.2018 року.

Вказала, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, оскільки жодних дій з фактичного виконання рішення суду не було здійснено, а самі постанови вважала такими, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 09 вересня 2019 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року неправомірними.

Скасовано постанову у виконавчому провадженні №55026584, винесену 18.12.2018 року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10 грн.

Скасовано постанову у виконавчому провадженні №57996646, винесену 04.01.2019 року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про відкриття виконавчого провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої строк на оскарження становить 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Апелянт вказує, що 15.03.2019 року представникові боржника адвокатові Ружицькому В.М ОСОБА_5 було надано відповідь на його запит від 05.03.2019 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року, а 04.04.2019 року - надано відповідь на його запит від 28.03.2019 року та копію постанови про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року. Також інформація про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_3 , в тому числі і щодо стягнення з неї виконавчого збору, розміщена в Єдиному державному реєстрі боржників та є загальнодоступною.

Враховуючи положення ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», боржником пропущено строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, який закінчився 28.03.2019 року, та строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, який закінчився 17.04.2019 року. Тому в задоволенні вимог скаржника слід відмовити.

З цих підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник скаржника доводи апеляційної скарги заперечив, просив залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні в Тисменицькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження №55026584 з примусового виконання виконавчого листа №352/260/13-ц, виданого Тисменицьким районним судом 06.05.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 552 111,00 грн.

З листа Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 04.04.2019 року №5176 вбачається, що 18.12.2018 року в даному виконавчому провадженні винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с. 172).

Цього ж дня головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківим С.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 55 211,10 грн. (а.с. 173).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року відкрито виконавче провадження №57996646 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №55026584, виданої Тисменицьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 18.12.2018 року, про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 55 211,10 грн. (а.с. 171).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було здійснено дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача сум, зазначених у виконавчому документі, виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна, а тому підстав для стягнення виконавчого збору у державного виконавця не було.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 20.09.2018 року у справі №821/872/17, від 17.10.2018 року у справі №826/5195/17, від 03.04.2019 року у справі №370/1034/15-ц та інших.

Однак, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та розглянув скаргу в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного та положень ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, суд дійшов висновку, що ухвалу Тисменицького районного суду від 09 вересня 2019 року слід скасувати, провадження у справі закрити та роз`яснити скаржнику його право звернутися в суд в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 09 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання дій головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича неправомірними, скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року закрити.

Роз`яснити ОСОБА_3 про право звернутись в суд в порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 27 листопада 2019 року