Справа № 185/5791/18
Провадження № 2/185/561/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль", третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на квартиру та зняття арешту з квартири
13 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль", третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на квартиру та зняття арешту з квартири, відповідно до якого просив суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка згідно технічного паспорту має житлову площу 29 м2, і загальну площу 54,9 м2, і складається з наступних приміщень: кімнати, площею 17,3 м2; кімнати, площею 11,7 м2; передньої, площею 7,1 м2; кладової, площею 0,4 м2; кладової, площею 0,4 м2; кладової, площею 0,2 м2; кухні, площею 8,6 м2; туалету, площею 1,3 м2; ванної, площею 2,6 м2; коридору, площею 3,9 м2; лоджії, площею 1,4 м2, та зняти арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1, які накладенні відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 30419849 від 23 лютого 2012 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 30419849.
В обґрунтування позову він зазначив, що він є власником квартири № 16 розташовану в будинку № 29 по вулиці Добролюбова міста Павлоград Дніпропетровської області, яку він 07 грудня 2007 року придбав у гр. ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за номером № 2-5788. На початку 2018 року до нього звернулися працівники Павлоградського відділення ПАТ «Дніпропетровська» з питанням встановлення лічильника газу у належній йому квартирі. При вирішенні вказаного питання йому необхідно було надати ПАТ «Дніпропетровськгаз» правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1. Договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2007 року виявилося замало, оскільки, як йому пояснили, було потрібне підтвердження державної реєстрації його права власності на вказану квартиру. 22.01.2018 року він звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою. Однак, йому було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на вказану квартиру, у звязку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована заборонна відчуження квартири АДРЕСА_1. При цьому, власником зазначеної квартири вказаний не він, а інша особа. Таким чином, 24.01.2018 року він дізнався про невизнання його права власності на квартиру АДРЕСА_1. З метою встановлення підстав накладення арешту на належну йому квартиру і встановлення особи на яку зареєстроване право власності на неї, він звернувся за допомогою до адвоката, який у свою чергу зробив адвокатські запити до установ міста. З відповідей на адвокатські запити з КП «Павлоградське МБТІ» та Павлоградського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що право власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1, до сьогоднішнього дня, зареєстроване на колишнього власника - ОСОБА_2, у звязку з чим, вже після придбання ним зазначеної квартири, тобто після фактичного переходу права власності на цю квартиру до нього, в процесі примусового виконання рішення суду стосовно боргу ОСОБА_2, у виконавчому провадженні № 30419849 державним виконавцем було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. Квартира АДРЕСА_1 придбана ним у законний спосіб, на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2007 року. В день нотаріального посвідчення вказаного договору, тобто 07.12.2007 року, квартира була передана йому продавцем. З огляду на зазначене, а також на пункт 11 Договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2007 року, він вважав, що його право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 виникло з 07.12.2007 року. Нажаль у 2007 році, з причин зазначених вище, він не зареєстрував свого права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1. Станом на теперішній час він не може здійснити таку реєстрацію, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована заборона відчуження належної йому квартири. Вищезазначені обставини змушують його звернутися до суду за захистом його права власності, шляхом предявлення вимог про визнання його права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та про зняття арешту з цієї квартири.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовільнити у повному обсязі, та не заперечував проти винесення судом заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені про місце, дату та час слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Письмовий відзив на позов не надавали.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, проте на адресу суду від неї надійшла заява, відповідно до якої, остання просить суд розглядати справу за їх відсутності, та при винесенні судом рішення покладалася на розсуд суду.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
Відповідно до ч. 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач відповідно до положень ст. 328 ЦК України набув у законний спосіб, а саме на підставі правочину - Договору купівлі-продажу квартири від 07 грудня 2007 року між ним та гр. ОСОБА_2, посвідченого та зареєстрованого у встановлений законодавством спосіб, набув право власності на нерухоме майно - квартири № 16 розташовану в будинку № 29 по вулиці Добролюбова міста Павлоград Дніпропетровської області, але не зареєстрував своє право власності на це майно, у звязку з чим державним виконавцем було помилково при виконанні рішення суду стосовно стягнення боргу з гр. ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" накладено арешт на нерухоме майно, у тому числі й квартира № 16 розташована в будинку № 29 по вулиці Добролюбова міста Павлоград Дніпропетровської області, яке містилося в Реєстрі нерухомого майна, де власником вищезазначеної квартири, ще обліковувався гр. ОСОБА_2 Проте суд вважає, що оскільки підставою набуття права власності на нерухоме майно був правочин, на підставі якого набувач прав власності реалізував свої права, та набув у законний спосіб право власності на квартиру, оскільки правочин виконаний обома сторонами в повній мірі, а також правочин посвідчений та зареєстрований у встановлений законодавством спосіб, то суд у звязку з тим, що позивач виявив те, що його права власності почали порушуватися, для повної реалізації позивачем свого права, вважає, що порушені права позивача повинні бути відновлені, шляхом реєстрації права власності позивача на квартиру № 16 розташовану в будинку № 29 по вулиці Добролюбова міста Павлоград Дніпропетровської області відповідно до чинного законодавства України, яким передбачена така реєстрація, та зняття арешту з цього майна, оскільки підставами для накладення арешту були інші правовідносини, які виникли у інших субєктів ЗУ «Про виконавче провадження» та з інших підстав, та у період часу задовго після того як позивач набув у свою власність вищезазначене нерухоме майно від гр. ОСОБА_2
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, проте оскільки позивач у своєму позові не зазначав таку позовну вимогу як стягнення з відповідачів судового збору, то суд вважає за потрібним покласти витрати на судовий збір на позивача.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265, 280-282 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль", третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на квартиру та зняття арешту з квартири задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка згідно технічного паспорту має житлову площу 29 м2, і загальну площу 54,9 м2, і складається з наступних приміщень: кімнати, площею 17,3 м2; кімнати, площею 11,7 м2; передньої, площею 7,1 м2; кладової, площею 0,4 м2; кладової, площею 0,4 м2; кладової, площею 0,2 м2; кухні, площею 8,6 м2; туалету, площею 1,3 м2; ванної, площею 2,6 м2; коридору, площею 3,9 м2; лоджії, площею 1,4 м2.
Зняти арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1, які накладенні відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 30419849 від 23 лютого 2012 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 30419849.
Витрати на судовий збір покласти на ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_6