У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мукачево подання заступника начальника відділу Мукачівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

22 січня 2019 року заступник начальника відділу Мукачівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_3, до виконання зобовязань за виконавчим документом.

Подання мотивує тим, що на виконанні в Мукачівському РВ ДВС перебуває виконавче провадження ВП № 38527497 від 18.06.2013 року, з примусового виконання виконавчого листа № 2/303/256/13 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 19.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_3, кредиту та відсотків по кредиту в сумі 8 750 гривень та 206 гривень судового збору на користь Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості. В ході виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити у відповідні інстанції для виявлення майна та рахунків боржника. Однак, згідно відповідей у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. Протягом тривалого часу рішення суду залишається не виконаним, боржник ухиляється від його виконання, а державним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення.

Державний виконавець Хрипта О.О. в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд подання без його участі, та зазначив, що подання підтримує в повному обсязі, просить його задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні Мукачівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 38527497 від 18.06.2013 року, з примусового виконання виконавчого листа № 2/303/256/13 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 19.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_3, кредиту та відсотків по кредиту в сумі 8 750 гривень та 206 гривень судового збору на користь Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» .

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Факт ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязання матеріалами справи не доведено, зокрема державним виконавцем не надано доказів вчинення боржником дій, що свідчать про бажання уникнути сплати боргу. Даних про направлення державним виконавцем запитів для виявлення майна боржника матеріали справи не містять.

Також суд враховує, що суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) чи інший документ, який надає право на виїзд за кордон, і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. До подання державним виконавцем не додано підтвердження того, що боржником отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, немає також актів про вихід за місцем проживання боржника, так само, як і викликів державного виконавця.

З огляду на це, державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом заходів до повідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження. Крім того, до подання не додано заяви стягувача, котра б свідчила, що на день направлення подання борг не повернуто і підстави для закриття виконавчого провадження відсутні.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, тому наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

За таких обставин, за недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязання, подання задоволенню не підлягає, оскільки застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника та на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобовязання, викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Хлюстов проти Росії.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання заступника начальника відділу Мукачівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_3, РНОКПП 266202663, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань за виконавчим документом відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2019 року.

Головуюча Курах Л.В.