Справа № 226/2439/19
Провадження № 2-о/226/220/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Димитровській міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Петуніна І.В.,
за участю секретаря Альберті О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в обґрунтування якої зазначив, що 04.10.1981 року Харцизькім міським воєнним комісаріатом Донецької області він був призваний на дійсну військову службу. З 09.01.1982 року він у складі 58 окремої аеромобільної бригади приймав участь у бойових діях на території республіки Афганістан. На території Афганістану він знаходився до 21.07.1983 року, доки не захворів на черевний тиф. З 03.08.1983 року по 16.08.1983 року він проходив лікування у м.Кушка. 25.10.1983 року його було звільнено у запас. З метою отримання посвідчення учасника бойових дій він звернувся до військової частини, в якій проходив службу. Згідно з довідкою від 28.03.1984 року, військову службу заявник проходив з 09.01.1981 року по 22.07.1983 року, тобто була допущена помилка у році початку військової служби. Заявник неодноразово звертався з запитами на підтвердження стажу військової служби, але згідно з наданими відповідями, жодного з підтверджуючих даний факт документу, в архівах не збереглося. Відомості щодо проходження ним служби в Афганістані та участі у бойових діях необхідні йому для оформлення документів на пенсію та отримання пільгового стажу, який встановлений для осіб, які приймали участь у бойових діях. У зв`язку з чим просив встановити факт призову його Харцизькім міським воєнним комісаріатом Донецької області на дійсну військову службу 04.10.1981 року, а також факт знаходження його у складі в/ч НОМЕР_1 на території республіки Афганістан де він приймав участь у бойових діях з 09.01.1982 року по 22.07.1983 року, а з 23.07.1983 року по 25.10.1983 року знаходився на лікуванні та у відпустці по хворобі.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, від заявника надійшло клопотання з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні вимог заяви наполягав.

Представник заінтересованої особи Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Самойленко А.В. до суду не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, згідно з відзивом на заяву, вимоги ОСОБА_1 заінтересована особа не визнає, оскільки для призначення пільгової пенсії, як того вимагає заявник, ним не були подані до Управління документи які засвідчують його особливий статус.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 23 постанови Великої Палати Верховного Суду № 14-481цс19 від 08 листопада 2019 року, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов?язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.
Пунктами 29, 30 даної постанови зазначено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов?язаний з?ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Таким чином, правильною є практика судів , які встановили, що заява щодо встановлення юридичного факту, який просить встановити заявник, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки судом встановлено, що дана категорія справ розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає, суд вважає, що провадження у справі за заявою ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.255 ч.1 п.1, 258, 259, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Справу за за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, провадженням закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Петунін