Справа № 495/3366/18
№ провадження 2/495/755/2019
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
27 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
справа № 495/3366/18,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,
представника позивача на підставі ордеру - адвокат Холудєєв Б.Є.
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , про оспорювання батьківства, у відповідності до ст. ст. 136 СК України, ст.ст. 175-177 ЦПК України, просить суд: визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області виключити з актового запису №10 від 10.03.2004 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості у графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 14.09.1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2013 року.
Вказує, що під час перебування у шлюбі в них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так як він з відповідачем перебували у шлюбі, то у свідоцтві про народження дитини батьком було записано саме його.
03.12.2014 року відповідач повторно зареєструвала шлюб та змінила прізвище.
У лютому 2018 року він із бесіди з знайомим дізнався, що він не батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На теперішній час у нього виникли сумніви щодо його батьківства, а тому він і вимушений звернутися до суду з даним позовом.
25 квітня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по вказаній справі було відкрито та вона призначена до підготовчого судового розгляду. /л.с. 14-15/
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2018 року по справі було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про призначення судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи та по вказаній цивільній справі була призначена судово - медична молекулярна - генетична експертиза. /л.с. 42-44/
До суду неодноразово надходило звернення від Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи відділення судово - медичної генетичної ідентифікації про неможливість проведення експертизи, оскільки, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`являється. Тому ухвала суду повернулася без виконання.
25 лютого 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду було поновлено провадження по справі та вона призначена до підготовчого судового розгляду.
15 серпня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою на місці постановив перейти до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що дійсно з 14.09.1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2013 року по цивільній справі № 495/3439/13-ц. /л.с.7,9/.
У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . /л.с.8/.
Батьками неповнолітньої записані: мати - ОСОБА_6 , батько - ОСОБА_1 .
Згодом ОСОБА_6 повторно вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_7 . /л.с.10/
Позивач вказує, що після розірвання шлюбу, він дізнався від знайомого, що неповнолітня ОСОБА_3 може бути не його донька, а тому у позивача існують об`єктивні сумніви з цього питання.
Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, 14.08.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, згідно якої клопотання представника позивача ОСОБА_5 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі було задоволено.
Призначено по цивільній справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу зразків рідкої крові, на розгляд якої поставлено питання: чи є кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
Листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 11/2501 від 26.12.2018 року повідомлено, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 неможливо, тому що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`явилась. Виходячи з вищевикладеного, ухвалу повернуто без виконання.
Згідно ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
У відповідності до ст 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Згідно коментованої норми вказаної вище статті сімейного законодавства, запис подружжя батьками дитини проводиться автоматично, незалежно від того, заперечують вони чи хтось із них проти цього, в силу передбаченої законом презумпції батьківства.
Процедура реєстрації народження дитини регулюється наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5 "Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні" (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2007 р. N 1154/5).
Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.
Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Пунктами 2.13, 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається.
Оспорити батьківство має право зокрема особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюванних відомостей з актового запису про народження дитини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року).
Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачу ОСОБА_2 .
Разом із тим відповідач умисно ухилилася від участі у призначеній судом експертизі, шляхом неявки на неодноразові виклики до медичної установи для надання біологічних зразків своєї дитини.
Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків проведення призначеної судом генетичної експертизи фактично стало неможливим.
Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .
Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі.
Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість ОСОБА_2 взяти участь у проведенні судової генетичної експертизи, суду не надано.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис позивача батьком дитини був здійснений з підстав перебування сторін у зареєстрованому шлюбі під час народження дитини ; прийнявши до уваги умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі неповнолітньої дитини ОСОБА_3 провести неможливо, з урахуванням доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі відповідача з дитиною у призначеній судом експертизі; відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі; неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена генетична експертиза, а саме що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 .
У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 133, 136 СК України, ст. ст. 12, 13, 83, 109,206, 263, 264, 265, 280 - 281, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області виключити з актового запису №10 від 10.03.2004 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості у графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 04 грудня 2019 року.

Суддя: