Справа №167/251/19
Провадження №2/167/134/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач з 03 серпня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час з відповідачем проживають окремо, діти перебувають на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає.

Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з'явилася, суду надана письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 серпня 2003 року Топільненською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис №5 (а.с.2).

В даному шлюбі у позивача та відповідача народилися: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.3).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітні діти проживає з позивачем за адресою: с.Топільне, вул.Волі, 19 Рожищенський район Волинська область та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає (а.с.5).

Із довідок Топільненського фельдшерсько-акушерського пункту встановлено, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здорові, на диспансерному обліку в НКЗ «Рожищенський РЦПМСД» не знаходяться (а.с.7, 8).

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, що у відповідача інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоровя, перебування на утриманні інших осіб, стан здоровя дітей та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду такий розмір стягуваних аліментів буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184,191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 200, 205, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки с.Топільне, вул.Волі, 19 Рожищенського району Волинської області аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч