Єдиний унікальний номер 226/125/18 Номер провадження 22-ц/804/189/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року в справі номер 226/125/18, ухваленого судом у складі головуючого судді Редько Ж.Є. у місті Мирнограді Донецької області, повний текст судового рішення складений 16 жовтня 2018 року, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року до Димитровського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем електроенергії, що надає відповідач.

23 жовтня 2017 року домоволодіння позивача було відключено від електромережі представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Відповідач відмовляє їй у відновленні електропостачання, тому позивачка ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом безоплатного повторного підключення до електричної мережі її жилого будинку та стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

12 березня 2018 року ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та зазначила, що після її зверненні до суду відповідач відновив енергопостачання, але продовжує нараховувати заборгованість за актом №212743 від 23.10.2017 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення та вимагає її сплату.

Позивачку попереджено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду вказаного акту буде проводити засідання 23.11.2017 року з 10.00 год. до 12.00 год. 23.11.2017 року вона отримала виписку з протоколу засідання комісії РЕМ від 16.11.2017 року, за яким їй нараховане 86312,75 грн.

22.02.2018 року було проведено ще одне засідання комісії, за яким їй нараховане 59902,49 грн. збитків за необліковану енергію.

Зазначає, що порушено її право прийняти участь у засіданні комісії, 22.02.2018 року було проведено повторне засідання комісії. Протокол їй не був вручений, в ньому не зазначено суті рішення комісії та причетності її до порушення. Акт був розглянутий через 122 календарних дня після складання, а тому вважає, що такий акт підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Просила суд визнати недійсним акт №212743 від 23.10.2017 року та зобов'язати відповідача скасувати цей акт; припинити правовідносини у вигляді її зобов'язання сплатити відповідачу суми за недообліковану електроенергію, які виникли за рішенням відповідача від 22.02.2018 року №23 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши позов.

Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції не надав належної оцінки Акту та відмовив в задоволенні позову з формальних підстав, чим порушив безумовне право на звернення до суду за захистом.

Суд не з'ясував суті позовних вимог, позивачка не просила суд скасовувати Акт, просила зобов'язати відповідача визнати цей акт недійсним та скасувати, що передбачено п. 53 Правил.

Зазначає, що нерозв'язання судом першої інстанції спору порушує права позивача на ефективний засіб правового захисту та підмінює судочинство ілюзорною імітацією правосуддя.

В запереченнях на апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» просить апеляційний суд відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року та залишити без змін судове рішення.

Зазначає, що твердження позивача про те, що Акт про порушення ПКЕЕН розглянутий не відповідно до правил п. 53 ПКЕЕН не відповідає дійсності, а вимоги позивача є безпідставними.

Відповідно до чинного законодавства України визнати недійсним можна рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади та їх посадових і службових осіб. Відповідач не є суб'єктом владних повноважень, його представники не є посадовими чи службовими особами, тому Акт про порушення ПКЕЕН №212743 від 23.10.2017 року визнати недійсним не можна.

Вимоги позивача про припинення правовідносин у вигляді зобов'язання позивача сплатити відповідачу суми за недообліковану електроенергію є також безпідставними.

Сторони та їх представники в судове засідання апеляційного суду не з'явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 218, 220).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися

на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 26.12.2012 року (а.с. 6).

Згідно з розпорядженням ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 20.10.2017 №356 рейдовій бригаді у складі працівників Красноармійського РЕС ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 доручено 23.10.2017 року провести перевірку правильності дотримання ПКЕЕН споживачами за адресами міста Мирнограда (а.с. 47-50).

Відповідно до акту від 23.10.2017 року №212743, складеному ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю споживача ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника: змонтована розетка з прихованою електропроводкою. При включенні навантаження у дану розетку індикація електролічильника не блимає. При відключенні автоматичних вимикачів напруга у розетці залишається. Точка підключення - розводка на горищі, від ввідного дроту (а.с. 57-59).

З протоколу засідання комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №177 від 16.11.2017 року вбачається, що згідно акту про порушення Правил №212743 від 23.10.2017 року спричинені збитки склали 86312,75 грн. (розрахунок проведено за 1097 днів, тобто 3 роки, від дати останньої технічної перевірки) (а.с. 59, 60).

Відповідно до виписки з протоколу засідання комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №26 від 22.02.2018 року з розгляду акту про порушення Правил №212743 від 23.10.2017 року спричинені збитки з уточненням потужності відповідно до доданих рахунків склали 59902,49 грн. (розрахунок проведено за 1097 днів) (а.с. 63).

З заяви від 16.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 просила відповідача провести засідання комісії по розгляду акту від 23.10.2017 року № 212743 раніше встановленого строку (а.с. 77).

З листа від 28.12.2017 року щодо надання ОСОБА_1 документу на підтвердження рішення, на підставі якого проведено відключення від електромережі та копії протоколу засідання комісії по розгляду Акту №212743, вбачається, що витяг з протоколу від 16.11.2017 року №177 вручений їй під підпис на засіданні комісії (а.с. 32, 33, 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України, оскаржуваний акт про порушення ПКЕЕН може визнаний доказом у спорі про оскарження дій, рішень.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за №1357 від 26 липня 1999 року, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562, що діяли на час виникнення правовідносин.

Відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Судом встановлено, що відповідно до акту від 23 жовтня 2017 року під час перевірки будинку АДРЕСА_1 встановлено порушення ПКЕЕН , про що складено Акт про порушення ПКЕЕН №212743 (а.с. 57-59).

Згідно з п. 53 Правил користування електричною енергією для населення та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за складеним Актом у розмірі 59902,49 грн. (а.с. 63).

Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Порядок складання актів про порушення Правил визначено як пунктом 53 Правил так і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562 (зі змінами) (далі - Методика).

Відповідно до пп. 3.1 п. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (1357-99-п) ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН (1357-99-п), та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН (1357-99-п), у тому числі:

5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Абзац 7 цього підпункту передбачає, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Отже, слід зазначити, що акт про порушення ПКЕЕН фіксує саме факт виявлення представником енергопостачальника порушення Правил, зокрема щодо самовільного підключення електроустановок певного споживача до електромереж, та має бути складений на споживача, який вчинив порушення цих Правил, а Методика визначає обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією саме за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 6 червня 2011 року у справі №6-4цс11, підстави та порядок складання акту про порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі актів що засвідчують факти її розкрадання, врегульовано, зокрема п. 53 Правил користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі Правила), 26 липня 1999 року №1357. Акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище Правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші особи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, оскільки сам по собі складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, залишити без задоволення, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 22 січня 2019 року.

Суддя: