Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/23/16-ц
Провадження № 2/553/18/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Головне управління національної поліції у Полтавській області про визнання в порядку позовного провадження факту належності майна померлому, визнання права власності в порядку спадкування, визнання права користування земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою, визнання права власності на автомобіль ,-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання у порядку позовного провадження факту належності майна померлому, визнання права власності в порядку спадкування, визнання права користування земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою та поділ у натурі домоволодіння, визнання права власності на автомобіль.

Ухвалою суду від 03 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Територіальну громаду в особі Полтавської міської ради, Управління державної реєстрації Головного управління юстиції в Полтавській області, Головне управління національної поліції у Полтавській області.

Ухвалою суду від 22.03.2016 року замінено відповідача ОСОБА_5 на належних відповідачів правонаступників: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4.

Згідно ухвали суду від 22 березня 2016 року позов було залишено без руху та надано позивачам термін для усунення недоліків.

11 квітня 2016 року позовами подано позовну заяву з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду від 22.03.2016 року.

Так, 05 жовтня 2016 року представник позивачки ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_9 та представник позивачки ОСОБА_2 подано заяву про заміну відповідачів на належного відповідача по справі ОСОБА_3, оскільки остання являється спадкоємицею спірного майна після смерті ОСОБА_5.

Згідно ухвали суду від 16 листопада 2016 року провадження у справі зупинено, призначено судову експертизу.

13 березня 2017 року провадження у справі відновлено, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14 червня 2017 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Головне управління національної поліції у Полтавській області про визнання в порядку позовного провадження факту належності майна померлому, визнання права власності в порядку спадкування, визнання права користування земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою та поділ у натурі домоволодіння, визнання права власності на автомобіль в частині позовних вимог щодо здійснення між нинішніми співвласниками у натурі реального поділу домоволодіння, яке знаходиться у м. Полтава по вул. Проїзд,9, будинок №3, реальний, виділивши в натурі: ОСОБА_3 11/36 частини (частки) зазначеного домоволодіння та припинивши право спільної часткової власності виділивши цю частину в окрему одиницю: ОСОБА_1, ОСОБА_2 25/36 зазначеного домоволодіння, виділивши цю частину в окрему одиницю, визнавши, що в ній ОСОБА_1 належить 18/25, а ОСОБА_2 7/25 частини від виділеного їм в окрему одиницю майна - залишено без розгляду, в звязку з поданою заявою про залишення даної частини позовних вимог без розгляду.

Згідно ухвали суду від 12.12.2017 року провадження у справі зупинено до вирішення справи № 553/22/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першої Полтавської державної нотаріальної контори,, ОСОБА_3 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що вирішення даної справи неможливо до вирішення першочергово спору про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року провадження у справі поновлено, призначено справу до судового розгляду.

Згідно ухвали суду від 03 грудня 2018 року прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, повідомлено відповідача та третіх осіб про день та час слухання справи, шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада».

На адресу суду 18 січня 2019 року представником позивачки ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_9, представником позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_11 подано заяву про залишення позову без розгляду, до початку розгляду справи по суті. При цьому, просили вирішити питання про повернення позивачам із державного бюджету судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд по встановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Окрім цього, у відповідності дост.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, враховуючи тривалість перебування даної справи в провадженнні суду з 06.01.2016 року та обсяг проведених процесуальних дій, суд не вважаєа за можливе поверненння судового збору.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяв без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_9, представника позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_11 про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення, а позов підлягає залишенню без розгляду, в звязку з поданою заявою представників позивачів.

При цьому, не підлягає до задоволення клопотання представників позивачів про повернення судового збору сплаченого при звернення до суду з позовом, в звязку з залишення позову без розгляду, за заявою сторони позивача у справі, з наступних обставин.

Частиною 3 ст. 257 ЦПК України визначено, що в ухвалу про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Поряд з цим, частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову , визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленого законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У відповідності до ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Даними нормами процесуального права чітко визначено та наведено перелік підстав для повернення суми судового збору, дані підстави є виключними та такими, що тлумаченню сторонами не підлягають.

Тому, у відповідності до наведених вище норм та Закону, який прямо регламентує порядок вирішення питань повязаних з судовим збором, заявлена представниками позивачів підстава для повернення судового збору залишення позову без розгляду за заявою сторони позивачів, не передбачає права на повернення судового сплаченого при звернення до суду судового збору.

Керуючись ст. ст. 142, 257, 223 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Головне управління національної поліції у Полтавській області про визнання в порядку позовного провадження факту належності майна померлому, визнання права власності в порядку спадкування, визнання права користування земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою, визнання права власності на автомобіль залишити без розгляду, у звязку з поданою представниками позивачів заявою про залишення даного позову без розгляду.

Розяснити позивачам, що відповідно до ст. 257 ЦПК України вони мають право повторно звернутися до суду з позовом.

В задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_9, представника позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_11 про повернення судового збору відмовити за безпідставністю.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_12