Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/3719/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві позивач вказує, що її матір ОСОБА_5 померла 19.06.2015 року, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Зносицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, загальною площею 1,80 га - Державний акт серії ЯГ № 378337 від 25.05.2006 року.

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області постановою від 26.09.2018 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, в зв"язку з тим, що в даному заповіті вказано, що спадкодавець розпорядилася сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0202647. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ще одним спадкоємцем є ОСОБА_3, 05.06.958 року народження. Іншим шляхом, аніж судовим, визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом не представляється можливим.

Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче судове засідання не з"явилися, проте від них до суду надійшли заяви, де вони позовні вимоги позивачки визнають в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги позивачки визнав. Також від нього до суду надійшла заява в якій він відмовляється від спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Судом також було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 22.06.2015 р. серії І-ГЮ №174663, актовий запис №17 померла ОСОБА_5

Із свідоцтва про народження ОСОБА_6 від 27.06.1965 року вбачається, що її матір"ю є ОСОБА_7.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05.11.2018 року було встановлено факт, що ОСОБА_5, яка померла 19.06.2015 року є матір"ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2018 р. вбачається, що позивачці було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, в зв"язку з тим, що в даному заповіті вказано, що спадкодавець розпорядилася сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0202647. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ще одним спадкоємцем ОСОБА_3, 05.06.958 року народження.

У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно із ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Також, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Суд приходить до висновку, що є підстави визнання права власності на земельну ділянку за законом за ОСОБА_1.

На підставі викладеного, ст.81, 152 ЗК України, ст.ст. 16,328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителькою с. Зносичі вул. Центральна,142а, Сарненського району Рівненської області ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Зносицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, загальною площею 1,80 га - Державний акт серії ЯГ № 378337 від 25.05.2006 року, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 19.06.2015 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Рижий О.А.