справа № 156/1002/18
Провадження № 2/156/34/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2019 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Мушкета О. О.,

за участю секретаря судового засідання Фітя А.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Іванчівського районного суду зв порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 02.11.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У звязку з тим, що спільне подружнє життя у неї з позивачем не склалося, згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 17.02.2014 року, шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 грн., тобто по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, ліки, підручники і інші необхідні товари та предмети, які необхідно купувати для їх потреб. Окрім витрат на речі першої необхідності, діти часто хворіють, потребують постійного лікування та додаткових витрат для забезпечення їх здоровя. Також зазначила, що відповідач є здоровою, працездатною особою. Через збільшення прожиткового мінімуму, а відповідно й витрат на утримання дітей, змушена звернутися до суду та просити збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів із 500 гривень на кожну дитину до 1500 гривень відповідно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю, в своїх поясненнях суду зіслались на обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю. Представник позивача додатково пояснила, що позивач на даний час ніде не працює, з 2014 року являється інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Нововолинсько-Іваничівське обєднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, у звязку з чим не в змозі одна забезпечити належний рівень проживання своїм неповнолітнім дітям. Також зазначила, що відповідач по справі аліменти сплачує неналежним чином, у звязку з чим за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позивачем позов не визнав, подав суду письмовий відзив на позов, згідно якого зазначив, що розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивач вважає завищеним та таким, що перевищує розмір його заробітної плати, у звязку з чим, просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, пояснив, що позов вважає безпідставним, оскільки розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоровя когось із батьків дитини, а таких змін у сторін не відбулося. Крім цього просив суд врахувати, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів лише 50 відсотків.

Заслухавши пояснення та доводи сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, надані сторонами для обгрунтування своїх позовних вимог та заперечень, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що сторони по справі з 02.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 17.02.2014 року між ними було розірвано. (а.с. 10)

Крім цього встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дана обставина стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.7-9)

Згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2013 року з відповідача по справі ОСОБА_3 в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 грн., тобто по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем по справі, діти проживають разом з матірю позивачем по справі, яка згідно довідки № 2123 від 11.10.2018 року знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Нововолинсько-Іваничівське обєднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. (а.с.12)

З поданих позивачем копій виписок із медичної карти амбулаторного хворого, досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6, яка являється дочкою сторін з березня 2017 року хворіє, останній встановлено діагноз Термоневроз, у звязку з чим потребує постійного лікування.

Враховуючи загальну суму середньомісячного доходу позивача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, перелік витрат на утримання дітей, суд вважає, що позивач отримуючи дохід такого розміру обєктивно не в змозі самостійно утримувати дітей та забезпечити їм належний рівень матеріального забезпечення. Наведені вище обставини, що свідчать про погіршення матеріального стану позивача, виникли та продовжують існувати після присудження аліментів згідно з рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2013 року, що є беззаперечною підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Також, задовольняючи частково позовні вимоги, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей.

08 липня 2017 року набирав чинності Закон України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Вказаним законом передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, ліки, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В звязку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання неповнолітніх дітей.

А тому, суд при ухваленні рішення приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити розмір сплати аліментів у твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину, таким чином задовольнивши позовні вимоги позивача частково.

Крім цього, суд зазначає, що відповідач має вік 38 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, наявність на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Визначений розмір аліментів в сумі 1300 грн. щомісячно, на кожну дитину, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача на неможливість сплачувати аліменти у звязку із невеликою заробітною платою, оскільки відповідач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися на іншу роботу та не надав доказів, які б підтверджували його скрутний матеріальний стан.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12,13, 89, 141, 197, 259, 265, 268, 273 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2013 року та стягувати із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації вул. Сірка, 3/24 м. Нововолинськ Волинської області, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7 Б с. Низкиничі Іваничівського району Волинської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 1300 (однієї тисячі триста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору на користь держави.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2019 року.

Суддя О. О. Мушкет