Справа № 452/2068/19 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/811/2814/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Мельничук О.Я., Шеремета Н.О.

секретаря: Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним.

Ухвалу оскаржив позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі, зазначає, що з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу суду на те, що відповідно до ч. 7 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб подаються за їхнім місцезнаходженням. В своєму позові, позивач покликається на Закон України «Про захист прав споживачів», яким передбачено право звернення споживачів із позовом до суду за місцем їх проживання. Однак, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

ОСОБА_1 25 вересня 2019 року подав суду відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Жарський І.Р. подав в суд клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мукан Б.С. подала заяву про слухання справи у письмовому провадженні без звукозапису.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 , ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до частини шістнадцятої ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

У пунктах 2, 5 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» судам роз`яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до статті 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 звернувся в Самбірський міськрайонний суд Львівської області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним правочину.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною яких є фізична особа, а також використані у Законах «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд визнати частково недійсним правочин про відкриття кредитної лінії ПАТ КБ «Приватбанк» у період з 15.07.2018 року по 08.06.2019 року на загальну суму кредиту 47 996, 85 грн. по картці ОСОБА_1

ОСОБА_1 цілком обґрунтовано скористався своїм правом на альтернативну підсудність, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є нічим іншим, як надання послуг, що підпадає під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, з врахуванням положень ч. 5ст. 28 ЦПК України та Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 правомірно звернулася з позовною заявою до відповідача за своїм місцем проживання саме до Самбірського міськрайонного суду Львівської області і у судді не було передбачених ч. 2 ст.27, п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України підстав для передачі справи за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок судді про підсудність справи Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2019 року про відкриття провадження залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.12.2019 року

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: О.Я. Мельничук

Н.О. Шеремета