справа 278/2881/17
У Х В А Л А

18 березня 2019 року м. Житомир Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Грубіян Є.О., розглянув заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виділ в натурі частини нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувала вказана цивільна справа, ухвалою від 15.08.2018 року в якій затверджено мирову угоду та закрито провадження по справі.

13 березня 2019 року від представника відповідачів надійшла заява про роз'яснення судового рішення. Вказаною заявою представник відповідачів просить роз'яснити чи в рівних частках у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишаються кімнати 1, 1-1, 1-3 житлового будинку - А, а також господарські споруди: сарай Б, сарай В, погріб Г, вбиральня У, колодязь - К, згідно позначень в технічному паспорті від 12.10.2010 року інвентарної справи № 21 та земельна ділянка орієнтовною площею 0,2373 га, яка буде утворена шляхом виділу з обох земельних ділянок (кадастрові номери: :04:001:0084, :04:001:0085), а також роз'яснити чи складають кімнати 1, 1-1, 1-3 житлового будинку - А квартиру 1 згідно позначень наявного в матеріалах справи технічного паспорту на будинок від 12.10.2010 року інвентарної справи №21 за адресою: с. Павленківка Житомирського району Житомирської області, вул. Шосейна, 18.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про роз'яснення судового рішення без виклику учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 271 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 258 ЦПК України, яка визначає види судових рішень, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його неясністю та невизначеністю. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України (2001 року) слідує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Суть полягає у тому, що суд має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Однак, в даному випадку, суд не постановляв рішення (мирову угоду), а лише затвердив її на підставі ч. 4 ст. 207 ЦПК України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (ч.ч. 1-2, ч. 4 ст. 207 ЦПК України).

Про відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч. 4 ст. 271 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що мирова угода була укладена уповноваженими на те особами, не суперечить закону, відповідає інтересам сторін, виконання ними умов мирової угоди не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, держави, ухвалена відповідно до вимог ЦПК України та в межах заявлених вимог, є зрозумілою і такою, що не припускає різного тлумачення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення.

На основі викладеного та керуючись ст. 247, 258, 260, 271 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення - відмовити.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян