справа №619/4200/18
провадження №2/619/231/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.06.2001 на підставі рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради №147 від 12.06.2001 та реєстрованого в Дергачівському державному малому підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 10.07.2001 в реєстрі за №87, на праві приватної власності їй належить житловий будинок АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 №141704288 ).
Згідно довідки про склад сім'ї №02-15/2193 від 02.10.2018, виданої Малоданилівською селищною радою, в житловому будинку АДРЕСА_1, зареєстровані громадяни: позивач по справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
Однак, ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2015 року без поважних причин, про що 25 вересня 2018 року депутатом Малоданилівської селищної ради складено відповідний акт.
Внаслідок того, що відповідач зареєстрований в житловому будинку позивача, але фактично в ньому не проживає, позивач позбавлена можливості оформити субсидію на компенсацію витрат з оплати житлово-комунальних послуг.
В жовтні 2015 року відповідач добровільно виїхав з вищезазначеного будинку, забравши з нього усі свої речі. Його місцезнаходження позивачу не відомо. Ніяких перешкод в користуванні будинком відповідачу позивач не чинила та не чине.
Участі в обслуговуванні будинку та сплаті комунальних платежів відповідач не приймає, особистих речей відповідача в будинку не має, кореспонденція та листи на ім'я відповідача по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок відповідач не має, однак він залишається бути зареєстрованим в належному позивачу будинку.
Відповідач з жовтня 2015 року не проживає у будинку без поважних причин, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1, у зв'язку з тривалою, понад три роки без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, а тому позивач, як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядженням своїм майном.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутністю.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, згідно розміщення оголошення на офіційному сайті Дергачівського районного суду 08.01.2019. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні.
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.06.2001 на підставі рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради №147 від 12.06.2001 та реєстрованого в Дергачівському державному малому підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 10.07.2001 в реєстрі за №87, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 №141704288 ).
Згідно довідки про склад сім'ї №02-15/2193 від 02.10.2018 виданої Малоданилівською селищною радою, в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: позивач по справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2015 року, про що мається акт депутата Малоданилівської селищної ради ОСОБА_3 від 25 вересня 2018 року.
Внаслідок того, що відповідач зареєстрований в житловому будинку позивача, але фактично в ньому не проживає, позивач позбавлена можливості оформити субсидію на компенсацію витрат з оплати житлово-комунальних послуг.
Доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 приймає участь в обслуговуванні будинку та сплаті комунальних платежів, або про перебування його особистих речей в будинку, надходження кореспонденції та листів на ім'я відповідача по вказаній адресі, суду не надано. Права власності на будинок відповідач не має.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2015 року, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, кореспонденція на його ім'я за даною адресою не надходить.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 286-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 379, 391,405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко