Справа № 344/7764/18
Провадження № 2/344/1233/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

секретаря Гули Р.М.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в червні 2018 року в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 27 листопада 1982 року у Томашівській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що причиною звернення до суду є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки. За час перебування у шлюбі з відповідачем сторонам не вдалось створити міцної сімї. Сторони разом не проживають з 2008 року, відповідач покинув сімю та виїхав за кордон на заробітки, і будь-яких відносин не підтримував, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. За наведених обставин просить шлюб розірвати.

08 червня 2018 року ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Островського Л.Є. відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.7).

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 84 від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку із звільненням судді Островського Л.Є. у відставку, вказана справа передана у провадження судді Польської М.В. Відповідна ухвала про прийняття цивільної справи №344/7764/18 до свого провадження постановлена 16 жовтня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечив, примирення суд не просив, однак свої заперечення обґрунтовував спірними питаннями щодо майна подружжя - що не є предметом спору у даній цивільній справі. А також підтвердив факт, що з відповідачкою однією сімєю не проживає з 2008 року.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про одруження серії I-HM 369623 виданого від 27 листопада 1982 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 1982 року у Томашівській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263-265 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 27 листопада 1982 року у Томашівській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2019 р.

Суддя Польська М.В.