ЄУН 174/833/18
н/п 2/174/23/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Заіки А.В.,

позивача ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що йому, його дружині ОСОБА_2 та його дочці ОСОБА_3, згідно договору міни квартири від 22.11.2000 року належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який є його колишнім зятем. Відповідача він зареєстрував за погодженням з дочкою та дружиною в належній їм квартирі в 2008 році, за його проханням, як члена його родини, оскільки він 06.09.2008 року уклав шлюб з його дочкою ОСОБА_3 Однак відповідач з лютого 2017 року у вказаній квартирі не проживає, оскільки він розірвав сімейні стосунки зі своєю дружиною, забрав свої речі, покинув його дочку та став проживати окремо.

При цьому відповідач, який є боржником щодо сплати аліментів на користь його дочки, на контакт з нею не йде, і своє фактичне місце проживання не повідомляє. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2017 року у справі № 174/505/17, яке набрало законної сили 14.11.2017 року, шлюб між його дочкою та відповідачем був розірваний.

Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою № 21 в буд. № 25 по вул. ім. Ю.М. Устенка у м. Вільногірську, Дніпропетровської області, оскільки не проживає більше одного року в належній їм квартирі без поважної причини.

Реєстрація відповідача в вказаній квартирі є перешкодою в розпорядженні належним йому та членам його родини майном, знаходженням відповідача на реєстраційному обліку у належній їм на праві власності квартирі, порушуються їх права на отримання допомоги (субсидій) від держави як особам, які мають таке право, оскільки відповідач довідки про свої доходи не надає, і крім іншого взагалі ховається від сплати аліментів на утримання двох дітей. Просить визнати відповідача ОСОБА_4, таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані в ньому обставини, просить його задовольнити. Пояснив, що відповідач зареєстрований у їхній квартирі з 2008 року, однак з лютого 2017 року у квартирі не проживає, забрав свої речі і поїхав у невідомому напрямку, де він знаходиться на даний час йому невідомо, на звязок відповідач не виходить. Реєстрація відповідача у належній йому та членам його родини квартирі порушує їх права, зокрема вони не мають можливості оформити субсидію.

Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, (а.с. 30, 33), тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами у заочному порядку.

Представник третьої особи виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав телефонограму згідно якої просить розгляд справи здійснювати без участі їх представника. (а.с. 34)

Третя особа ОСОБА_3 позов підтримала, пояснила, що відповідач - це її колишній чоловік, шлюб розірвано, з лютого 2017 р. відповідач працював у іншому місті і додому зявлявся періодично, а з вересня 2017 року не проживає у квартирі взагалі, його особистих речей немає, будь-які перешкоди відповідачу для проживання у квартирі ніхто не чинив. Де на даний час де він знаходиться їй не відомо, не спілкуються, аліменти на утримання дітей відповідач не платить більше року, а його реєстрація в квартирі заважає оформити субсидію.

Третя особа ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що відповідач по справі це її колишній зять. На даний час де він знаходиться їй не відомо, своїм дітям він не допомагає, аліменти не платить. Фактично він не проживає у квартирі з лютого 2017 року, але до розлучення з донькою ще іноді приїздив додому та ночував. З осені 2017 року в квартирі не живе взагалі, усі свої речі забрав. Перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинив. Його реєстрація порушує їх права, оскільки вони сплачують комунальні послуги, які також нараховують на нього, не можуть оформити субсидію.

Вислухавши позивача та третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт належності позивачу ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної приватної власності квартири АДРЕСА_2 (колишня Жовтнева) в м. Вільногірську Дніпропетровської області, підтверджується копією договору міни квартирами від 22.11.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 (а.с. 4)

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3, підтверджується довідкою № 8002, що видана 14.09.2018 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 6) та інформацією, наданою виконавчим комітетом Вільногірського міської ради від 11.10.2018 року за вих. № 2540/0/2-18 (а.с. 14).

Факт не проживання відповідача ОСОБА_4, в квартирі АДРЕСА_3 більше року, підтверджується актом від 17.09.2018 року № 1521, який складено депутатом Вільногірської міської ради ОСОБА_6 (а.с. 5).

Факт розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2017 року, яке набрало законної сили 14.11.2017 року (а.с. 7-8)

Доказів на спростування цих обставин відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_4, де зареєстрований відповідач ОСОБА_4, однак у вказаному житлі останній не проживає без поважних причин з лютого 2017 року, тобто більше року, будь-яких витрат по утриманню житла не здійснює, кореспонденція на його імя за вказаною адресою не надходить, його особистих речей в квартирі не має, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 визнанню таким, що втратив право користування квартирою № 21 в будинку № 25 по вул. ім. Ю.М. Устенка в м.Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 81, 128, 133, 141, 178, 247, 263- 265, 279, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 - задовольнити.

ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, інші відомості відсутні) визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 21 в будинку № 25 по вул. ім. Ю.М. Устенка в м. Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для його зняття з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_1) 704 грн. 80 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_7