Справа № 182/5969/16-ц
Провадження № 2/0182/3422/2019
У Х В А Л А

Іменем України

05.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді: Рунчевої О.В., секретаря: Нагаєвої Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування негайних заходів щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів у порядку ст. 432 ЦК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" про визнання прав інтелектуальної власності у порядку спадкування за законом.

27.11.2019 року на електрону адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування негайних заходів щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів у порядку ст. 432 ЦК України, згідно якої позивач просив суд застосувати негайні міри щодо запобіганню порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів, передбачені ч. 1 п. 2 ст. 432 ЦК України шляхом зобов`язання зберігання (заборони знищення) Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів всіх наявних та тих, що будуть створені у майбутньому документів ( приказів, розпоряджень, журналів, всю інформацію та документацію), що відноситься явно або побічно до роботи печей і системи охолодження печей, температурах води в системі охолодження, ремонтах, роботі всіх насосів і будь-яку інформацію і документи про роботу усіх печей, їх навантаження, обмеженнях в постачанні електроенергії та інше. В обґрунтування заяви посилається на те, що існує риск знищення доказів журнали та інші докази можуть переписати, що утруднить доказування по справі, тому просив застосувати зазначені негайні заходи запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів. Також просив заяву розглянути незалежно від його участі у судовому засіданні.

Розглянувши вказану заяву та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 432 ЦК України законом встановлено захист права інтелектуальної власності судом, зокрема, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: 1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; 2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; 3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; 4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; 5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; 6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.

Таким чином, вказаною нормою цивільного кодексу України визначені чіткі шляхи захисту особою свого порушеного права інтелектуальної власності. а не спосіб тимчасових заходів щодо запобігання утруднення доказування по справі.

В той же час, у своїй заві позивач посилається, що існує ризик знищення доказів журнали та інші докази можуть переписати, що утруднить доказування по справі, у зв`язку з чим і просив суд застосувати негайні заходи щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів .

Спеціальними заходами, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, передбаченими цивільно-процесуальним законодавством та що вживаються судом, у провадженні якого перебуває справа є заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку , що заява ОСОБА_1 про застосування негайних заходів щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів подана всупереч вимог ст.151 ЦПК України.

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України та у відповідності до ч.9 ст.153 ЦПК України, таку заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст.151, ч.9 ст. 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про застосування негайних заходів щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів у порядку ст. 432 ЦК України - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева