Справа № 724/1991/18
Провадження № 4-с/724/15/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

скаржника (боржника): ОСОБА_1

представника скаржника: ОСОБА_2

державного виконавця: Лобчук Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Чернівецькій області у виконавчому провадженні ВП №60163594 та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із скаргою на дії державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Чернівецькій області у виконавчому провадженні ВП №60163594 та скасування постанов.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 27.09.2019р. державним виконавцем Лобчук Г.О. на виконання рішення суду від 01.04.2019р. у справі №724/1991/18 було відкрито виконавче провадження про усунення перешкод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні 70/100 частин житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в 70/100 вказаного будинку, що належить їм на праві власності.

Після відкриття виконавчого провадження заявник неодноразово в усній формі повідомляв державного виконавця про знаходження в провадженні Верховного суду Касаційного цивільного суду справи №724/1991/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду від 01.04.2019р. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 15.08.2019р. та просив зупинити виконавче провадження до закінчення касаційного провадження, оскільки предмет спору незалежно від вищевказаного рішення залишається таким, що має розбіжності та суперечить реєстрації права власності в розмірі 1/1 за ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та саме виконавче провадження намагаються виконати саме за цією адресою, а не за адресою 12-А.

Також стверджує, що державний виконавець намагається виконати рішення суду за адресою вул АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_1 неодноразово було наголошено, що він не вчиняє перешкод у користуванні 70/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Не зважаючи на це, 22.10.2019р.державним виконавцем був направлений лист-повідомлення про те, що 01.11.2019р. буде проводитись примусове виконання рішення суду, оскільки останнє добровільно не виконано. Також в телефонному режимі було повідомлено, що повторне вселення відбудеться 15.11.2019р.

Оскільки ОСОБА_1 не має відношення до будинку АДРЕСА_1 , а виконання рішення проводиться за адресою АДРЕСА_2 , незважаючи на надані пояснення державним виконавцем безпідставно та незаконно були складені протоколи про притягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, при цьому нехтуючи їхніми поясненнями та, що стосується ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , взагалі безпідставно накладено стягнення, оскільки дані особи ніяких перешкод не чинили, а під час проведення дій стояли осторонь.

Зважаючи на викладене, працівниками виконавчої служби проводилось вселення у будинок АДРЕСА_2 , хоча по рішенню суду зазначено АДРЕСА_4 № АДРЕСА_1 , та накладено на власників будинку АДРЕСА_2 адміністративне стягнення саме за те, що останні не надали дозвіл на вселення в будинок АДРЕСА_3 .

Заявник вважає, що постанова про примусове виконання рішення суду щодо усунення перешкод в користуванні 70/100 частин, винесена державним виконавцем Лобчук Г.О. з порушенням законодавства, а тому підлягає зупиненню до ухвалення рішення Верховним судом або роз`яснення рішення суду на підставі якого виконується дане рішення.

Постановою від 04.11.2019р. на ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700,00 грн., яке на думку заявника є незаконним.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 просить суд:

- визнати дії заступника начальника Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Лобчук Ганни Олександрівни щодо винесення постанови про усунення перешкод у користуванні 70/100 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні ВП №60163179, неправомірними;

- зобов`язати заступника начальника Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Лобчук Ганну Олександрівну зупинити постанову про усунення перешкод у користуванні частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні ВП №60163179, до завершення розгляд справи Верховним судом касаційним цивільним судом;

- визнати незаконними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору ВП №60163594 від 06.11.2019р. з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засіданні 04.12.2019р. скаржником було подано заяву про уточнення вимог скарги, відповідно до якої просить суд:

- визнати дії заступника начальника Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Лобчук Ганни Олександрівни щодо виконання постанови про усунення перешкод у користуванні 70/100 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні ВП №60163179, які фактично виконуються по АДРЕСА_2 - неправомірними;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 04.11.2019р. в розмірі 1700,00 грн. на ОСОБА_1 ;

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 від 06.11.2019р. в розмірі 8346,00 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження від 06.11.2016р. в розмірі 210,56 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.11.2019р. в розмірі 3400,00 грн. на ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги уточненої скарги підтримав, просив її задовольнити, оскільки державний виконавець виконує рішення суду не за адресою, що вказана в рішенні суду, а за адресою АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_1 . На підтвердження даного факту державному виконавцю були надані правовстановлюючі документи, а саме: Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок в розмірі 1 частки по АДРЕСА_2 та технічний паспорт на цей будинок.

Враховуючи те, що державний виконавець виконує рішення суду за не належною адресою, його дії є неправомірними, а складені постанови про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафу за невиконання рішення суду незаконними.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечувала, оскільки вважає, що діяла відповідно до вимог закону. Крім того, спірному будинку присвоєно дві адреси, а тому виникають непорозуміння під час виконання рішення суду. Разом з цим боржник ОСОБА_1 рішення суду добровільно не виконав, у зв`язку з чим на останнього правомірно покладено витрати виконавчого провадження, виконавчий збір, а також штраф за невиконання рішення суду, в тому числі повторно.

Стягувачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд скарги, про причини не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 09.10.2019р. у справі №724/1991/18 відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії (а.с.5).

Постановою державного виконавця від 27.09.2019р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі №724/1991/18 на підставі виконавчого листа від 09.09.2019р. Надано боржнику строк для добровільного виконання протягом 10 робочих днів.

16.10.2019р. державним виконавцем був складений акт про те, що боржнику ОСОБА_1 невідома адреса АДРЕСА_2 , оскільки він проживає за адресою АДРЕСА_2 і будинок за цією адресою належить йому на праві власності.

22.10.2019р. повідомлено боржника ОСОБА_1 про те, що 01.11.2019р. об 11:00 год. відбудеться примусове виконання рішення суду.

29.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про зупинення виконавчих дій, оскільки рішення суду оскаржено в касаційному порядку.

У відповідь, державний виконавець листом від 06.11.2019р. повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження.

01.11.2019р. державним виконавцем складено акт про те, що боржник ОСОБА_1 відмовляється добровільно виконати рішення суду.

Постановою від 04.11.2019р. державним виконавцем на боржника ОСОБА_1 за невиконання рішення суду накладено штраф в розмірі 1700,00 грн., яка була надіслана боржнику 06.11.2019р.

Супровідним листом від 06.11.2019р. державний виконавець надіслав ОСОБА_1 постанову про стягнення виконавчого збору від 06.11.2019р. в розмірі 8346,00 грн. у виконавчому провадженні з виконання рішення Хотинського районного суду на підставі виконавчого листа від 09.09.2019р. у справі №724/1991/18 про усунення перешкод шляхом вселення у житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки рішення суду боржником самостійно не виконано (а.с.6-7).

Постановою державного виконавця від 06.11.2019р. на боржника ОСОБА_1 покладено витрати на проведення виконавчих дій в сумі 210,50 грн. у вищезазначеному виконавчому провадженні (а.с.8-9).

14.11.2019р. державний виконавець повідомив Хотинське відділення поліції Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про те, що 15.11.2019р. о 09:30 год. відбудеться примусове виконання рішення суду. Божник ОСОБА_1 та стягувачі були повідомленні в телефонному режимі, про що складено акт державного виконавця від 14.11.2019р.

15.11.2019р. державним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_1 не заперечував проти вселення стягувачів в будинок по АДРЕСА_2 , однак не допускав до будинку по АДРЕСА_2 , оскільки цей будинок належить йому на праві власності.

Постановою від 19.11.2019р. державним виконавцем за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф в розмірі 3400,00 грн.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч.ч.5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звертаючись з даною скаргою до суду ОСОБА_1 зазначає, що дії державного виконавця є неправомірними під час примусового виконання рішення суду, а саме, що рішення суду неправомірно виконується за адресою АДРЕСА_2 , тоді як слід його виконувати за адресою АДРЕСА_1 .

Дані твердження скаржника не беруться до уваги з наступних підстав.

Зокрема під час розгляду справи №724/1991/18 судом встановлено, що доводи ОСОБА_1 про те, що будинок по АДРЕСА_3 є різними будинками, спростовується матеріалами справи. З матеріалів справи видно, що зазначений поділ будинку по АДРЕСА_1 утворений на підставі рішення (мирової угоди) Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 1995 року, що підтверджено матеріалами справи. В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що 70/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 належить позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та перераховано приміщення та їх площу, яка знаходиться у власності позивачів.

За таких обставин, за адресою АДРЕСА_3 один будинок, який було поділено на підставі мирової угоди, а частині будинку присвоєно адресу АДРЕСА_1 , яка і належить на праві власності позивачам.

Щодо вимог скаржника про скасування постанови державного виконавця від 04.11.2019р. про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. на ОСОБА_1 та постанови про накладення штрафу від 19.11.2019р. в розмірі 3400,00 грн. (пункти 3, 6 прохальної частини уточненої скарги) судом враховується таке.

Судом встановлено, що в постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2019р. зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Однак дані вимоги боржником не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду.

Причиною невиконання рішення суду боржником було твердження про те, що вселення відбувається в його будинок, який розташований по АДРЕСА_2 , який належить йому в розмірі однієї частки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що державним виконавцем було виконано вищенаведені вимоги законодавства та правомірно накладено на боржника ОСОБА_1 штраф за невиконання рішення суду.

За таких обставин, підстав для скасування постанов державного виконавця від 04.11.2019р. та від 19.11.2019р. суд не вбачає.

Щодо вимог скаржника про визнання незаконним та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 06.11.2019р. з ОСОБА_1 , (пункт 4 прохальної частини уточненої скарги) судом враховується таке.

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки, коли виконавчий збір не стягується, однак скаржник звертаючись зі скаргою до суду не навів жодної з підстав, передбаченої ч.5 цієї статті.

За таких обставин, державним виконавцем правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 8346,00 грн.

Щодо вимог скарги про скасування постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження від 06.11.2016р. в розмірі 210,56 грн. (пункт 5 прохальної частини уточненої скарги).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Державним виконавцем встановлено, що на проведення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні понесені витрати в сумі 210,50 грн., про що зазначено в спірній постанові від 06.11.2019р.

Однак скаржником не наведено в чому полягає незаконність даної постанови, у зв`язку з чим вимога останнього про скасування постанови задоволенню не підлягає.

За положеннями ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічні положення закріплені в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що скаржником не доведено в чому полягали неправомірні дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду, стягнення виконавчого збору та понесених витрат з боржника, а також накладення на останнього штрафу за невиконання рішення суду, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Чернівецькій області у виконавчому провадженні ВП №60163594 та скасування постанов відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 грудня 2019р.

Суддя: Л. Л. Гураль