Справа № 444/715/18
Провадження № 2/444/93/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов підтримала в подальшому письмовою заявою та мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у 15.10.2000 році було розірвано. Від подружнього життя у них 16.10.2000 року народився син ОСОБА_3. Відповідач вихованням дитини взагалі не займається, коштів на його утримання не дає, не цікавиться його навчанням, проте іноді проявляє ініціативу та проплачує навчання в приватній школі. Проте їх син закінчує школу та готується до вступних іспитів у вищий навчальний заклад, а тому оплату за усі додаткові заняття в репетиторів проводить позивач.

Зазначає, що їй самій важко фінансово утримувати сина. Син не працює, оскільки є студентом денної форми навчання. Відповідач має постійний дохід, а саме має пенсію як бувший працівник внутрішніх справ та займається адвокатською практикою, є адвокатам та знімає офіс у м.Львові по вул. Зеленій 109 (свідоцтво адвоката ЛВ №000245).

Крім цього зазначає, що розмір пенсії та заробіток від адвокатської діяльності відповідача є достатнім, а тому він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Оскільки в добровільному порядку відповідач коштів не надає, тому вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 3 000 грн. в місяць на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В подальшому відповідачем по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який у 15.10.2000 році було розірвано. Від подружнього життя у них 16.10.2000 року народився син ОСОБА_3, який періодично проживає з одним із батьків в будинку за адресою Львівська область, Жовківський район с. Малехів, вул. Калнишевського, 4. Так як відповідач ОСОБА_1 вийшла заміж 16.01.2016 року, а тому вона проживає із своїм чоловіком в будинку за адресою м. Львів , вул. Зелена, 268 . На даний час у Жовківському районному суду Львівської області перебуває цивільна справа по поділу їх майна, а тому присутність одного із нас у вказаному будинку є необхідністю. Після розлучення з відповідачем за зустрічним позовом позивач за первісним позовом взяв на себе обов»язки по матеріальному забезпеченню сина стосовно оплати його навчання у приватній школі-гімназії «Відродження», оплату зовнішнього незалежного оцінювання, оплату зайняття фізичною підготовкою в спортивних залах, оплату випускного вечора і т.д. Крім того, за його ініціативи син відпочивав кожного літа в таборах Закарпаття, побував у закордонних турах в Іспанії, Швеції. Окрім того зазначає, що в позовній заяві про розірвання шлюбу вони не ставили питання про визначення місця проживання дитини, оскільки ними попердньо було домовлено, що їх син за бажанням буде проживати із тим із батьків з ким забажає, та усе фінансування сина, позивач за зустрічним позовом взяв на себе. А тому, оскільки їх син проживає періодично із ним, так як спільне проживання в одному помешкані із відповідачем за зустрічним позовом неможливе із зрозумілих причин, враховуючи те, що ним здійснюється повне матеріальне утримання та належне виховання сина, враховуючи, що відповідач неналежно виконує свої обов»язки відповідно до ст. 180 СК України, просить суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на його користь на утримання стна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн.

29.05.2018 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини від 29.05.2018 року, прийнято до сумісного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, обєднавши дані вимоги в одне провадження.

Позивач за первісним позовом одночасно відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримала з наведених у такому позові підстав, просила суд такий задоволити. Щодо зустрічного позову заперечила про, що подала відзив, в якому зазначила що вони дійсно проживають після розірвання шлюбу за різними адресами, а саме вона з сином в с.Малехів по вул.Калнишевського 4, а відповідач в м.Львові по вул.Миколайчука, 1/9. Ствердила, що дійсно відповідач подав до суду позов про поділ майна а саме житлового будинку в с.Малехів та автомобіля. Твердження відповідача про те, що їх син періодично проживає із відповідачем або з нею не відповідає дійсності, оскільки відвідування батька за його вимогою не можна вважати проживанням з ним. Окрім того зазначила, що відповідач з сином в 2016 році дійсно їздив в Іспанію, надава кошти на випускний вечір, та 500 грн. на спортивне заняття, проте інші твердження відповідача про те, що він надає кошти сину є одноразовими, голослівними і нерегулярними, так як син проживає із нею та його утриманням та вихованням займається фактично позивач за первісним позовом. А тому просила суд у зустрічному позові відмовити повністю. В подальшому позивач за первісним позовом, одночасно відповідач за зустрічним позовом, в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала та просила суд з наведених підстав первісний позов задоволити та справу розглядати за її відсутності.

Представник позивача за первісним позовом, одночасно відповідача за зустрічним позовом захисник ОСОБА_4»янович Г.М. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 та при винесенні рішення врахувати відзив ОСОБА_1І та її письмові пояснення та подані нею докази.

Відповідач за первісним позовом та одночасно позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо первісного позову заперечив, зустрічний позов просив суд задоволити з наведених у такому позові підстав. Однак, на адресу суду подав відзив в якому заперечив щодо позовних вимог позивача зазначив , що по даний час надає їх сину кошти для його потреб, відпочинку, репетиторів, оплату за навчання в приватній школі, тощо. В подальшому в судове засідання не прибув, однак подав письмову заяву, в якій зазначив, що первісний позов визнає частково, та що згідний сплачувати в місяць на сина, до його повноліття по 1500 грн.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2, перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15.10.2015 року розірвано. В шлюбі у них народився син, ОСОБА_3, 16.10.2000 року.

З свідоцтва про народження серії І-СГ №208078 вбачається, що ОСОБА_5 є матірю, а ОСОБА_2 є його батьком.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії І-СГ №270055, позивач у зв»язку із одруженням 16.01.2016 , своє прізвище «Струк» змінила на «Труш».

На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись на І курсі денної форми навчання Інституту сталого розвитку імені ОСОБА_6 Національного університету «Львівська політехніка» з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, а тому позивач просить стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. в місяць на утримання сина , який продовжує навчання.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач добровільно та в належному розмірі свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує :

- стан здоровя та матеріальне становище дитини, який лікується у дерматолога, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує;

- стан здоровя та матеріальне становище матері дитини, яка має у власності житловий будинок, самостійних доходів не отримує ;

- стан здоровя та матеріальне становище його батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, отримує пенсію, займається адвокатською діяльністю, а відтак може надавати допомогу на утримання сина який навчається, іншого доходу не отримує.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою та може надавати допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання , грунтуются на матеріалах справи, зокрема відповідач отримує пенсію, що підтверджуєтьбся довідкою Головного Управління ПФУ у Львівській області від 13.06.2018 року, з якої вбачається що ОСОБА_2 щомісячно отримує пенсію в розмірі 5 963 грн. 88 коп. та займається адвокатською діяльністю, тобто має постійний дохід.

Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 3000,00 грн. на дитину до досягнення нею повноліття .

Проте, суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі по 3 000,00 грн. на дитину щомісячно буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем інших доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній ним суми. Позивач не надав суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання сина у визначеному нею розмірі.

Окрім того, суд враховує, те що в провадженні Жовківського районного суду Львівської області від 30.10.2018 року знаходиться позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, а саме на сина ОСОБА_3, 16.10.2000 року. Поданій справі прийнято рішення, позов задоволено та вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, яка навчається, а саме : сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1200 грн. (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 30.10.2018 року та до закінчення навчання, а саме, до 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. На час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати становить 4 173 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, прожитковий мінімум у 2019 році в Україні для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року по 30.06.2019 року становить 2027 гривень , який в подальшому змінюється .

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини , повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони його батька.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку.

Водночас згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні позивачем не доведено факту постійного надавання коштів для дитини, а також факту проживання дитини із позивачем за зустрічним позовом аліментів.

Крім того, первісні позовні вимоги, які судом задоволено частково є взаємопов»язаними з зустрічними позовними вимогами, а тому, аліменти, які підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідають інтересам дитини, а тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Окрім того, позивачу за первісним позовом слід роз»яснити, що згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача за первісним позовом в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,141,258-259,263,264,265,268,354,355,430 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Первісний позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН - НОМЕР_1, пенсіонер), в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає та зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії КЛ 121808 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області від 15.04.2016 року, ІПН - НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини, а саме : сина, ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 не працюючого) в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 грн. (одна тисяча п»ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, всіх його видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, пенсіонер), судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.