Справа № 487/2953/16-ц
Провадження № 2/487/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Миколаїв Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Ігнатьєва А.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Миколаївської міської ради та третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та третьої особи Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду до ОСОБА_4 , Миколаївської міської ради, третя особа Південна товарна біржа із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є її бабусею. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , котра належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу № 2834 від 20.10.1995 року, зареєстрованого Південною товарною біржею. 09.06.2013 року спадкодавець на ім`я позивача склала заповіт, в якому зазначену квартиру заповіла їй повністю. У зв`язку із неможливістю посвідчити договір нотаріально, а також у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на майно позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 20.10.1995 року який зареєстрований Південною товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за № 2834; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

07.06.2016 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.09.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про заміну відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача - ОСОБА_5 , а також залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 .

13.09.2016 року ОСОБА_3 надала до суду заяву про зміну підстав позову. Зазначала, що оскільки спадкодавцем 15.05.2008 року було складено заповіт на ім`я ОСОБА_5 на спірну квартиру, то ним було скасовано дію заповіту, котрий було складено на ім`я позивачки. Через те, що ОСОБА_5 спадщину не прийняв, то спадкування має здійснюватись за законом. Вважає, що як онука вона є спадкоємицею п`ятої черги спадкування за законом другого ступеня споріднення, а тому просила визнати за нею право власності на квартиру з цієї підстави.

03.03.2017 року ОСОБА_5 подано позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Позивач зазначив, що на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем та фактично прийняв спадщину, що відкрилась після її смерті. Здійснив її поховання за власні кошти. 15.05.2008року на його ім`я спадкодавцем було складено заповіт, у якому вона заповіла йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 хоча і була зареєстрована у спірній квартирі, однак ніколи там не проживала. За життя ОСОБА_6 зверталась до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (її матері) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, однак через значне погіршення стану здоров`я не могла виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Посилаючись на відсутність документів, які підтверджували б факт прийняття спадщини, оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не може, а тому просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

22.05.2017р. від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №487/2953/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Миколаївської міської ради, третя особа Південна товарна біржа, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визнання права власності в порядку спадкування до вирішення справи №478/1290/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контра Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 клопотання підтримав. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд об`єднати в одне провадження зазначені цивільні справи, оскільки позовні вимоги стосуються одних і тих же сторін по справі.

Ухвалою суду від 29.06.2017р. об`єднано в одне провадження цивільну справу № 487/2953/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Миколаївської міської ради та третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та цивільну справу № 487/1290/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та третьої особи Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Надано об`єднаному провадженню номер №2/487/134/17.

02.03.2013року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_5 , в якому просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Вказав, що позивач не надав доказів родинних відносин, не надав доказів проживання зі спадкодавцем, не надав доказів необхідності надання спадкодавцю стороннього догляду .

Ухвалою суду від 10.10.2018року підготовче провадження у справі закрито, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , Миколаївської міської ради та третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та третьої особи Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, призначити до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Пірожок В.П. заявлені вимоги підтримав в повному об`ємі, просив їх задовольнити. Вказав, що позивач ОСОБА_3 є онукою спадкодавця і донькою ОСОБА_5 . З метою прийняття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Зустрічний позов ОСОБА_5 не визнав, бо він не проживав постійно, а тимчасово, коли періодично доглядав за мамою (спадкодавцем ОСОБА_6 ) у зв`язку із її хворобою.

Відповідач ОСОБА_5 , та його представники адвокат Чепара В.Ф., адвокат Українець С.В. позовні вимоги не визнали в повному обсязі. Просили суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 з його матір`ю на день її смерті за адресою її реєстрації. Пояснили суду, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на день її смерті, це підтверджується актом від 13.01.2017року. Його мати не могла себе обходити, тому він постійно за нею доглядав, а онука ні разу не з`являлась, допомоги спадкодавці не надавала, до того ж померла зверталась до суду із позовом про визнання онуки та її матері такими, що втратили право користування житлом. Заповіт був складений померлою спочатку на ОСОБА_3 , але в 2008році складено було на ОСОБА_5 , який наразі є дійсним. ОСОБА_5 знав про свій заповіт, однак у встановлений строк не звернувся до нотаріуса, бо вважав, що якщо у нього є заповіт і він постійно проживав у квартирі в період 6 місяців до смерті спадкодавця, то є таким, що належним чином прийняв спадщину. Зареєстрований ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 з дружиною та дітьми. Діагноз померлої був цукровий діабет, їй потрібен був постійний сторонній догляд, що підтверджується епікризом. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнає, оскільки вважає, що ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6

Представники Миколаївської міської ради Гайбатова З.Н., Зозуля А . Ю. , Орлова О.В. надали до суду 07.09.2016р., 02.11.2016р. та 19.11.2018р. заяви, в яких просили слухати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради, а рішення прийняти за наявними матеріалами у справі відповідно до норм діючого законодавства.

Перша миколаївська нотаріальна контора Миколаївської області надала до суду заяви від 01.03.2018року за вих.№487/02-16, від 17.08.2018р. за вих.№1589/01-16, від 26.09.2018р. за вих.№1852/01-16, від 04.01.2019р. за вих.№18/01-16, в яких просила про розгляд справи без представника нотаріальної контори на підставі наявних матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду.

Південна товарна біржа повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, до судового засідання свого представника не направила, заяви про розгляд без його участі суду не надала.

Суд, заслухавши обґрунтування позивача та її представника, заперечення відповідача та його представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 11 липня 2013року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , котра належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу № 2834 від 20.10.1995 року, зареєстрованого Південною товарною біржею.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34850283, наданим Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 15.08.2013р., після смерті ОСОБА_6 була зареєстрована спадкова справа №449.

Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.03.2016року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , оскільки нею не було надано нотаріусу документів, підтверджуючих право власності спадкодавці на вказане майно.

Судом встановлено, що на момент укладення спадкодавцем договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 діяли положення Цивільного кодексу Україської PCP від 18.07.1963 р., тому зазначений договір було зареєстровано Південною товарною біржею без дотримання нотаріальної форми договору, оскільки статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1954-12 від 10.12.1991 року (в редакції чинної на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Відповідно до відповіді Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 19.08.2016року за №05.01/05-43/2246 на судовий запит ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть №2659.

Відповідно до ст. 47 ЦК Україниської PCP 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до cт. 224 ЦК Української PCP 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто на підставі cm. 224 ЦК Української PCP 1963 р. зазначений біржовий договір повинен бути визнаний дійсним, так як його сторони виконали всі істотні умови договору.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 20 жовтня 1995 року, який зареєстрований Південною товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за № 2834 є дійсним, а тому квартира АДРЕСА_1 є законною власністю ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання за нею, як спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом другого ступеня споріднення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1254 ЦК України передбачено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09 червня 2003року ОСОБА_6 склала заповіт на ім`я своєї онуки ОСОБА_3 , в якому заповіла останній належну їй на праві особистої власності квартиру за номером АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Міщенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № в-957.

Згодом, 15.05.2008року спадкодавець ОСОБА_6 склала новий заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому спірну квартиру заповіла йому.

Враховуючи положення ст. ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України, а також те, що обидва заповіти було складено з приводу одного й того ж нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , таким чином заповіт ОСОБА_6 від 15.05.2008 року скасував заповіт від 09.06.2003р., з чим погодилась позивач ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Згідно ч. 5 cт. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 є онукою спадкодавця ОСОБА_6 . Твердження про те, що вона має право на спадкування за законом після смерті бабусі як спадкоємець п`ятої черги є помилковим.

Так, при спадкуванні за законом майно переходить до зазначених у законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості. Підставами закликання до спадкування за законом можуть бути шлюбні відносини, родинні чи сімейні стосунки, усиновлення, знаходження на утриманні спадкодавця не менше п`яти років до його смерті. Розширення кола осіб, що закликаються до спадкування за законом, неможливе.

Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Онуки спадкодавця не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом. Але з цього не можна зробити висновок, що вони не закликаються до спадкування ні за яких обставин. Вищезазначені особи є спадкоємцями за законом, якщо на момент відкриття спадщини немає в живих того родича, який був би спадкоємцем. Вони спадкують ту частку, яка б йому належала, якби він був живий. Таке спадкування є спадкуванням по праву представлення, що передбачено ст..1266 ЦК України.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства Юстиції України від 11.10.2011р. «Окремі питання спадкування», "Ступінь споріднення", тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках. До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення - діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення це - діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри). У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого - шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг.

Зазначене цілком узгоджується із викладеними у Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`ясненням суті спадкування за правом представлення, яке полягає в тому, що хоча деякі родичі спадкодавця (його внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця) не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом, про те вони не усуваються повністю від спадкування і за певних умов набувають права спадкування .... " .

За такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею як за спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом другого ступеня споріднення, права власності на квартиру АДРЕСА_1 слід відмовити.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкритя спадщини суд вважає за необхідне зазначити.

Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2015року ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини та відсутності документів, які б підтверджували факт прийняття ним спадщини, тобто факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавицею на момент смерті останньої.

Згідно довідки №475 від 13.08.2013року ПП «ЖЕК №10» ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.1995року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із нею на час її смерті мешкали та були зареєстровані ОСОБА_7 та онука ОСОБА_3 .

Відповідно до акту про проживання, складеного 13.01.2017року сусідами відповідача, вірність паспортних даних яких засвідчена посадовою особою ПП «ЖЕК-10», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована і проживала з 24.11.1995року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . З вересня 2012року по 20.02.2013року разом із нею постійно проживав та доглядав за нею її син - ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_13 показала, що померла ОСОБА_6 була її сусідкою, яка жила поверхом вище, тобто на 5 поверсі. Сина її - ОСОБА_5 - добре знає, він приходив і ввечері, і вдень, забирав матір іноді до себе, вона у 2012році жила у нього за його місцем проживанння. Останні місяці перед смертю він жив постійно разом із ОСОБА_6 . Невістку та онуку ніколи не бачила. Часто спілкувалась із ОСОБА_6 . Не знає, чи привозив речі ОСОБА_5 до квартири матері, але постійно бачила його там. Останні 6 місяців перед смертю спадкодавці бачила, як ОСОБА_5 йшов з квартири вранці та повертався до неї ввечері .

Свідок ОСОБА_14 показав, що літом 2012року ОСОБА_5 поселився до матері в квартиру АДРЕСА_1 , жив там постійно, бо вона хворіла і не могла себе обслуговувати. ОСОБА_5 доглядав за нею до її смерті у 2013році. Сім`я ОСОБА_15 приїжджала до нього в квартиру матері, навіщала його. Зараз у цій квартирі ніхто не проживає. ОСОБА_3 не знає, ніколи її не бачив у вказаній квартирі.

Показання свідків, які жодним чином не зацікавлені в результаті розгляду цієї справи по суті, оскільки їх показання чітко вказують на події, що мали місце у 2012 - 2013 роках, є логічними та послідовними, а разом і акт про проживання, складений 13.01.2017року сусідами, суд визнає належними доказами постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем на час її смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що мають місце обставини, які свідчать про прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті матері ОСОБА_6 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

В зв`язку з наявністю розбіжностей щодо зареєстрованого та фактичного місця проживання спадкоємця ОСОБА_5 не має можливості іншим шляхом, крім як встановлення в судовому порядку факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтвердити факт її прийняття.

За таких обставин вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та її прийняття підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про непроживання за спірною адресою позивача ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_7 , на підтвердження чого ним надані копії матеріалів судової справи №2/1412/12, а саме позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, ухвалу суду від 09.08.2012року про повернення позову, а також акт про не проживання від 18.07.2012р., конверт (відправлення №781), а також акт про непроживання від 19.01.2017р. оскільки вони не стосуються предмета доказування по цивільній справі, яка розглядається судом.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що так як ОСОБА_3 було заявлено дві майнові вимоги з приводу нерухомого майна, а сплачено нею лише 700грн, і суд задовольнив лише одну вимогу, то на користь держави з неї слід стягнути 700грн судового збору. Також, на користь відповідача ОСОБА_5 , позовні вимоги якого задовольняються судом, з ОСОБА_3 слід стягнути 640грн. сплаченого ним судового збору за подання до суду позову, що містить немайнову вимогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,7,10,12,12,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Миколаївської міської ради, третя особа Південна товарна біржа про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 20 жовтня 1995 року, який зареєстрований Південною товарною біржею в Журналі реєстрації біржевих угод за № 2834 - дійсним.

В іншій частині позову відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 до ОСОБА_3 , третя особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкритя спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь держави 700 грн. судових витрат та на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІН НОМЕР_4 640 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Повний тест рішення оголошено 25.11.2019 року.

Суддя : Павлова Ж.П.