справа №176/2016/18
провадження №2/176/54/19
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

17 січня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.

з участю секретаря Лоцман М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, де він просить ухвалити судове рішення, яким розірвати його шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2016 року відділом ЗАГС Фрунзенського району Комітету по справам ЗАГС урядом Санкт-Перебургу актовий запис №1159.

Свої вимоги обґрунтував тим, що обрав шлюб із громадянкою РФ ОСОБА_2, який був укладений в липні 2016 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом ЗАЦС Фрунзенського району комітету по справам ЗАЦС Уряду ОСОБА_3 Після реєстрації шлюбу він з відповідачкою приїхали проживати до м.Жовті Води, де мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Разом з тим, з грудня 2016 року подружні відносини між ним та відповідачкою припинились у звязку із втратою любові та поваги один до одного, відсутності спільних інтересів та вподобань. На даний час вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, місцезнаходження відповідачки йому не відомо. Таким чином вважає, що його шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення неможливе, що змусило його звернутись до суду з цим позовом.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 викликалась у судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з'явилась, письмового відзиву не надала, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності з ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії ІІІ-АК № 666111, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, який зареєстрований 23.07.2016 року відділом ЗАГС Фрунзенського району Комітету по справам ЗАГС урядом Санкт-Перебургу актовий запис №1159 /а.с.7/.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення неможливе, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористалась, відзиву на позовну заяву не надала, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає необхідним застосувати норми Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифіковану Україною відповідним Законом № 240/94-ВР (240/94-ВР ) від 10.11.1994 (далі - Конвенція).

Відповідно до п. 2 ст. 28 Конвенції, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Частиною 2 ст. 29 Конвенції визначено: по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один із подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя.

Отже, за умови, коли один з подружжя (громадянин України, проживає на території України) бажає ініціювати процедуру розірвання шлюбу із громадянином ОСОБА_4 Федерації (проживає в ОСОБА_4 Федерації), громадянин України може звертатися із відповідною позовною заявою до загального місцевого суду в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони свої прізвища у звязку із реєстрацією шлюбу не змінювали.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивач у своєму позові просив судовий збір віднести за його рахунок.

Керуючись ст. ст. 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, ст. ст.104,112-115 СК України, п.2 ст.28, ч.2 ст. 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифіковану Україною відповідним Законом № 240/94-ВР (240/94-ВР ) від 10.11.1994 року,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який 23 липня 2016 року зареєстрований Відділом ЗАГС Фрунзенського району Комітету по справам ЗАГС урядом ОСОБА_3, Россія, актовий запис №1159.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського Апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_5