ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/81/13-ц Номер провадження 22-ц/814/189/19Головуючий у 1-й інстанції Горулько О.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Філоненко О.В.

представника заявника - ОСОБА_2

представника апелянта - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2013 року у справі за заявою Прокурора Решетилівського району в інтересах Держави в особі Малобакайської сільської ради про визнання спадщини ОСОБА_5 відумерлою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.01.2013 року прокурор Решетилівського району звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, в якій просив визнати відумерлою спадщину після померлого ОСОБА_5, у вигляді земельної ділянки площею 2,33 га вартістю 53994,89 грн., розташованої на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, право на яку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

В обґрунтування заяви прокурор посилається на те, що за життя ОСОБА_5 належала зазначена вище земельна ділянка. Після його смерті ніхто не прийняв спадщину, а земельна ділянка до цього часу залишилася не витребуваною.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2013 року заяву прокурора Решетилівського району задоволено.

Визнано відумерлою спадщину у виді земельної ділянки площею 2,33 га вартістю 53994,89 грн., розташованої на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, право власності на яку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Земельну ділянку площею 2,33 га вартістю 53994,89 грн., розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, право власності на яку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, передано у власність територіальної громади Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_4, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, яка подана 21.11.2018 р., представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3, прохає скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_4 отримала право на земельну частку (пай) розміром 2,58 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна, на території Малобакайської сільської ради (за межами населених пунктів) Решетилівського району Полтавської області, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, спадкоємцем якого згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2018 р. є вона, ОСОБА_4

Після звернення 07.11.2018 р. до Малобакайської сільської ради щодо отримання викопіювання місця розташування належної їй земельної частки (паю), вона дізналася, що земельна частка (пай) була виділена в натурі в земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 2,33 га і перебуває в комунальній власності згідно з рішенням Решетилівського райсуду від 21.02.2013 р.

Вважає, що вказаним рішенням суду порушено спадкові права ОСОБА_4, які виникли після прийняття спадщини після її померлого батька ОСОБА_5, проте її не було залучено до участі в розгляді справи.

Представник Малобакайської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заява сільського голови Малобакайської сільської ради від 14.01.2019 р. про відкладення розгляду справи, у зв'язку зі службовою зайнятістю представника сільської ради, задоволенню не підлягає, оскільки представництво інтересів держави в особі Малобакайської сільської ради в суді апеляційної інстанції забезпечено представником Прокуратури Полтавської області Марченко О.В. Поважні причини неявки представника не зазначено.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника апелянта, прокурора, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, згідно копії актового запису про смерть та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Мушти Решетилівського району Полтавської області (а.с. 4,5).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,33 га вартістю 53994,89 грн., розташована на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 6).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкові справи, у яких спадкодавцем є ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відсутні (а.с. 8).

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що з часу відкриття спадщини сплило більше року, однак протягом цього часу спадщину після померлого ОСОБА_5 прийнято не було, у зв'язку чим на підставі ст.1277 ЦК України, ст. 278 ЦПК України прийшов до висновку про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна до територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України від 2004 року, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За правилом частини 1 статті 1276 ЦК України, відумерлою суд визнає спадщину у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в абзаці 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, яка є чинною, відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Зазначене узгоджується з роз'ясненнями, наданими у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а також з судовою практикою діючого Верховного Суду.

Як убачається з доданих до апеляційної скарги матеріалів, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в графі батько зазначено: ОСОБА_5, в графі мати: ОСОБА_8 (а.с. 30).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 одружились 01.12.1979 року та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові - ОСОБА_9, дружині - ОСОБА_4 (а.с. 30).

08 серпня 2017 року державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого на підставі ст. 529 ЦК України (1963 року), спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_1

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мічуріна, с. Малий Бакай, Решетилівського району, Полтавської області, розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відділ у Решетилівському районі за № 55/174-17 від 07.06.2017 р. (а.с. 24-25).

Таким чином, спадщина після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 відкрилася до набрання чинності ЦК України від 2004 року та була прийнята його дочкою ОСОБА_4 на підставі ст. 529 ЦК України 1963 року, про що видано свідоцтво державним нотаріусом, про яке вказувалося вище.

При вирішенні справи по суті, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені положення закону, надані судом вищої інстанції роз'яснення та судову практику Верховного Суду, у зв'язку з чим помилково застосував до правовідносин положення ст. 1277 ЦК України від 2004 року, тоді як застосуванню підлягали положення ЦК УРСР 1963 року.

На підставі вищенаведеного, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3,4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви Прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у власність територіальної громади Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Чумак О.В.

Судді: Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.