Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 Справа №607/16991/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Созанської Т.І.

позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду, і до 30.06.2021 року - дати завершення навчання за держзамовленням на юридичному факультеті Тернопільського національного економічного університету

На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що відповідач ухиляється від утримання власної повнолітньої доньки, котра навчається стаціонарно на державному замовленні, добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні вимогу визнали частково - не заперечують відносно стягнення з відповідача аліментів допомоги утримання повнолітньої доньки відповідача, котра продовжує навчання у ВНЗ, проте вважають суму вимоги занадто високою і непідйомною для відповідача, котрий страждає хронічним захворюванням, несе витрати на утримання батька і матері похилого віку та новоствореної сім'ї.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 25 травня 2001 року, виданого ВРАГС Тернопільської міської ради, сторони справи уклали шлюб 04 серпня 1994 року.

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2015 року шлюб розірвано.

На дату звернення позивача з цими позовними вимогами до суду, ОСОБА_4 є повнолітньою, навчається за держзамовленням на юридичному факультеті Тернопільського національного економічного університету до 30 червня 2021 року за рівним бакалавр, що стверджується довідкою ТНЕУ від 22.08.2018 року за № 1072.

Сторонами спору визнана та обставина, що позивач проживає разом з донькою сторін справи в АДРЕСА_1, й саме ОСОБА_2 несе витрати на утримання повнолітньої доньки, котра продовжує навчання.

Разом з тим відповідач проживає окремо від позивача та їх доньки за межами України в республіці Португалія, створив нову сім'ю з ОСОБА_6, на утриманні якої перебуває власна дитина ОСОБА_7, 2007 р.н.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. (ст. 200 СК України)

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На обґрунтування зменшення запитуваної позивачем суми аліментів, відповідач надав копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого про перебування на лікуванні з 25.08.2017 року по 05.09.2017 року з діагнозом подагра: подагричний артрит правої стопи. Деформуючий остеоартроз з переважним ураженням кистей та стоп, активність 2 ступеня; Акт обстеження умов проживання ОСОБА_8 (батька відповідача), 1944 р.н. в с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області, від 21.12.2018 року, змістом котрого зазначено, що відповідач матеріально допомагає і щомісячно перераховує батьку певну суму коштів; довідку КНП Шумської районної ради «Великодедеркальська районна комунальна лікарня» від 27.11.2018 року , змістом котрої стверджується, що батько відповідача перебував у закладі на лікуванні з 01.11.2018 року по 13.11.2018 року; довідку комунального некомерційного підприємства «Центр медико - соціальної допомоги» від 27.11.2018 року за №01.1.-04/1139, змістом котрої зазначено про історію звернення за медичною допомогою матері відповідач, ОСОБА_3, 1948 року народження, з діагнозом ішемічна хвороба серця,. Кардіосклероз, супервентрикулярна екстрасистолія. Цукровий діабет, 2 тип, середньої важкості. В жовтні 2018 року супутній діагноз: жовчнокам'яна хвороба; та згадувані вище докази потворного шлюбу позивача в 2016 році з ОСОБА_6 і перебування в останньої на утриманні малолітньої дитини.

Оцінюючи надані відповідачем докази, з метою доведення обставин на відмову в задоволенні позову, суд відхиляє означені вище докази, оскільки природньо, що батьки відповідача перебуваючи у пенсійному віці (1944 та 1947 р.н.) мають певні хворои та захворювання й потребують обстеження і лікування, навіть стаціонарного. Проте із змісту довідок КНП Шумської районної ради «Великодедеркальська районна комунальна лікарня» від 27.11.2018 року і комунального некомерційного підприємства «Центр медико - соціальної допомоги» від 27.11.2018 року за №01.1.-04/1139 є незрозумілою роль самого відповідача - більш того згаданими письмовими доказами жодним чином не стверджується про участь ОСОБА_5 у понесених витратах (сумах витрат) на лікування батьків похилого віку.

Аналогічно, зміст Акту обстеження умов проживання ОСОБА_8 (батька відповідача), 1944 р.н. в с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області, від 21.12.2018 року, хоча і містить згадування про щомісячну матеріальну допомогу відповідача власному батьку проте також в суду існує певний сумнів зумовлений відсутністю в акті сум допомоги та її періодичності, й основне - джерел інформування комісії про обставини допомоги.

Також суд відхиляє надані відповідачем докази його власної хвороби з діагнозом подагра: подагричний артрит правої стопи. Деформуючий остеоартроз з переважним ураженням кистей та стоп, активність 2 ступеня, як підставу відмови в задоволенні позову, оскільки, наскільки суду зрозуміло, згадана хвороба жодним чином не завадила відповідачу в 2016 році одружитися вдруге та нести витрати на утримання новоствореної сім'ї.

Разом з тим суд приймає доводи відповідача, що факт створення нової сім'ї, і, як наслідок, понесення витрат на її утримання, є чинником, котрий прямо впливає на визначення розміру суми аліментів, що потенційно можуть бути стягненні з відповідача та утримання повнолітньої доньки від першого шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач на постійній основі добровільно не бере участі в утриманні повнолітньої доньки, матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, цілком здатен виконувати свої обов'язки по утриманню повнолітньої доньки.

Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2019 року на працездатну особу становить 1921 гривню.

Окремо суд враховує, що повнолітня донька позивача окрім елементарних потреб, має й інші, пов'язані з її віком, навчанням, необхідністю повноцінного розвитку та самоствердження з метою отримання високого статусу людини з дипломом про вищу освіту в галузі юриспруденції.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища сторін справи, інших обставин, що мають істотне значення, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період його навчання повнолітньої доньки сторін справи у ВНЗ, починаючи стягувати з дати звернення до суд з позовом і до закінчення навчання в 2021 році.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду 29.08.2018 року, і до 30.06.2021 року - дати завершення навчання за держзамовленням на юридичному факультеті Тернопільського національного економічного університету.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) 768, 40 грн. судового збору в дохід держави .

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк