Справа № 442/3437/18 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1912/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представників позивача ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Дрогобицького району електричних мереж, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати приватне акціонерне товариство (далі-ПрАТ) «Львівобленерго» перенести лінію електропередач, що йде до будинку АДРЕСА_1 , з території належної їй на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:025:0064).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.09.2011 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,1863 га, яка призначена для обслуговування цього будинку та господарських будівель і споруд, належних до нього, а також для ведення особистого підсобного господарства, однак, через повітряний простір над її земельною ділянкою проходить електролінія довжиною 27 м., яка забезпечує електропостачання до суміжного будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що ця електролінія проведена незаконно, оскільки її проведення не погоджувалось із власниками земельної ділянки та будинковолодіння АДРЕСА_2 , над яким вона проходить, та за відсутності належної проектної документації для встановлення електричної опори для цієї електролінії, окрім того, вона проходить на незначній відстані від даху її житлового будинку та сараю, а тому вона не може виконувати належне їх обслуговування та безпечно використовувати вказане нерухоме майно, чим порушено її права, як власника цього майна.

У зв`язку з наведеним, вона неодноразово зверталась до відповідача із заявами про перенесення лінії електропередач з додатковою опорою за межі її земельної ділянки, та просила надати технічні умови, на підставі яких було встановлено опору для спірної електролінії, однак, такі залишились без належного реагування зі сторони відповідача.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_5 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст.82 ЦПК України, суд проігнорував рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2011 року у справі № 2-1675/11, яким визнано за нею право власності на прибудову до житлового будинку АДРЕСА_2 , та не дав належної правової оцінки акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 06.07.1979 року, згідно якого в експлуатацію прийняті цегляний сарай та цегляна вбиральня, над якими лінія електропередач була відсутньою.

Зазначає, що лінія електропередач довжиною 27 метрів, яка проходить над належною їй земельною ділянкою та забезпечує електропостачання будинковолодіння АДРЕСА_1 , проведена в порушення вимог Правил улаштування електроустановок, затверджених Технічним управлінням МЕС та Державної інспекції з променергетики та енергонагляду МЕС з погодженням з ГУПО МВС СРСР, оскільки проведена без погодження із власниками земельної ділянки та будинковолодіння, над якими вона проходить, тобто з нею (позивачем), порушує її право на власність, створює загрозу для її життя та здоров`я, позбавляє її можливості повноцінно користуватись та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою та іншим нерухомим майном.

Звертає увагу, що лінія електропередач знаходиться на незначній відстані від даху житлового будинку та сараю (менше одного метра), що є порушенням Правил охорони електричних мереж, якими передбачено, що мінімально допустима відстань від проводів напругою понад 1 кВ. до 20 кВ. по горизонталі від проекцій крайніх проводів у положенні найбільшого відхилення до межі будівель, споруд, гаражів становить 2 м.

Крім того, зазначає, що суд не дав належної правової оцінки поданому відповідачем паспорту лінії електропередач, оскільки він не відповідає вимогам документу, а саме, у ньому відсутні: реєстраційний номер, дата, запис із зазначенням посади, підпису, прізвища та ініціали особи, яка його складала, у ньому не зазначено населеного пункту, назву організації, що його проектувала та назву будівельно-монтажної організації, яка виконала роботи по проведенню даної електролінії, а тому такий документ не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.

Крім того, вважає надані ПрАТ «Львівобленерго» паспорти лінії електропередач взаємосуперечливими і такими, що не можуть бути належними доказами підключення будинку № АДРЕСА_1 до лінії електропередач, оскільки лінія, що вказана у цих паспортах ПЛ-0,4 кВт (400 Вт), а над її будинковолодінням проходить лінія потужністю 220 Вт.

В судове засідання треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що первинно позивач ОСОБА_4 набула у власність житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 21.05.1998 року, посвідченого Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою на р.№1-1348.

В подальшому, позивач самочинно здійснила прибудову до цього будинку під літ. «А», розмірами: (3,76х9,35=35,16 кв.м.) + (1,28х4,19=5,36 кв.м.) та будівництво гаражу під літ. «Г», розмірами: (4,10х5,90=24,19 кв.м.) + (2,26х3,45=7,8 кв.м.), на які визнано право власності рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2011 року у справі № 2-1675/11, яке не оскаржувалось в апеляційному порядку і набрало законної сили 05.08.2011 року (а.с.39).

З урахуванням цього рішення суду, позивач 11.09.2011 року отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане їй виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради (а.с.8).

Згідно договору дарування земельної ділянки від 31.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. (а.с.4-5), позивач ОСОБА_4 отримала в дар від ОСОБА_8 земельну ділянку, площею 0,1863 га, на якій знаходився вказаний житловий будинок, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Згідно наданої суду довідки ПрАТ «Львівобленерго» від 03.08.2018 року про наявність на балансі лінії електропередач (а.с.38) та копії паспорту (а.с.40), спірна лінія електропередач ПЛ-0,4 кВ ТП-24 Л-8 м.Дрогобич, яка проходить до будинку АДРЕСА_1 , є власністю ПрАТ «Львівобленерго» та перебуває на балансі ПрАТ «Львівобленерго» в складі інвентарного номера НОМЕР_1 з 01.07.1957 року.

Відповідно до ст.76 ЗК України, землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії для користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Згідно зі ст.112 ЗК України, охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку електропередачі для збереження нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно з п.4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року №209 (далі-Правил), у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами.

Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об`єкти електричних мереж, зобов`язані вживати належних заходів до збереження зазначених об`єктів.

Охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1 кВ (п.5 Правил).

Відповідно до п.9 Правил, у межах охоронних зон повітряних ліній і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняються: будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд.

Крім цього, відповідно до ст.32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.

Крім документального підтвердження, в судовому засіданні апеляційного суду сторона позивача визнала ту обставину, що електрична опора, яка знаходиться біля будівлі гаражу позивача, та спірна лінія електропередач, яка під`єднана до цієї опори, існували ще задовго до того, як у 1998 році позивач ОСОБА_4 стала власником вказаного житлового будинку та здійснила самочинне будівництво прибудови та гаражу.

Отже, саме внаслідок здійснення позивачем самочинного будівництва прибудови та гаражу було порушено (зменшено) нормативно встановлені відстані від будівель позивача до спірної електролінії та її опори, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог.

При цьому, як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, з урахуванням узаконення здійсненого позивачем самочинного будівництва на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач у позасудовому порядку вчиняє дії по вирішенню питання щодо перенесення спірної електролінії та її опори.

Таким чином, суд правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.