Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 720/433/17-ц

провадження № 61-2066св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2017 року у складі судді Ляху Г. О. та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Лисака І. Н., Одинака О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі -

ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 14 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 20, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 300 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік з кінцевим терміном повернення кредиту 23 травня 2020 року.

На забезпечення виконання зобов`язань 14 лютого 2008 року сторони уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку власне домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 .

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня

2015 року в порядку поділу майна подружжя було визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння як таку, що набута у спільному сумісному майні подружжя за час шлюбу зі ОСОБА_2 .

Протягом дії кредитного договору ОСОБА_2 систематично не виконував належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 25 січня 2017 року допустив кредитну заборгованість в сумі 641 485,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Укрсоцбанк» просило звернути стягнення на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до

ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору іпотеки, посилаючись на те, що домоволодіння, яке розташовано по

АДРЕСА_1 побудовано під час шлюбу ОСОБА_2 та

ОСОБА_2 , а тому кожному з них належить по 1/2 частині домоволодіння, що відображено у рішенні Новоселицького районного суду від 14 грудня 2015 року. Оскільки, іпотечний договір укладений без її відома та дозволу, просила визнати недійсним іпотечний договір від 14 лютого 2007 року № 20 та скасувати заборону відчуження предмету іпотеки від 14 лютого 2007 року № 16.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня

2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про надання невідновлювальної кредитної лінії

від 14 лютого 2007 року № 20, яка станом на 25 січня 2017 року становить

641 485,00 грн та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 259 025,93 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 301 943,19 грн, інфляційних витрат за кредитом у розмірі 21 964,54 грн, інфляційних витрат за відсотками у розмірі 58 551,34 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме 1/2 частину домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», житлового будинку літера «Б», гаражу літера «В», сараю літера «Г», вбиральні літера «Д», колодязя № 1, огорожі № 2-4, яке належить ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до положень частини першої статті 33, частини першої статті 35, частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд виходив з того, що відсутні підстави, передбачені частиною першою статті 203, частиною першою статті 215 ЦК України, для визнання договору недійсним.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2017 року в частині визначення початкової ціни, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій змінено. Зазначено початкову ціну предмета іпотеки 223 382,00 грн. У решті рішення залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, проте не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки це суперечить вимогам статей 39, 43 Закону України «Про іпотеку».

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У січні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що іпотечний договір грубо порушує законні права відповідача та суперечить Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, чинному законодавству України, так як укладений без згоди ОСОБА_2 , та без належного визначення та виділу в натурі частки у цьому господарстві.

У березні 2018 року від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , у якому заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу, а рішення першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору іпотеки та скасування заборони відчуження предмета іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня

2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року призначити до судового розгляду на 04 грудня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик