Дата документу 21.01.2019
Справа № 320/8874/18
Провадження № 2/320/635/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря - Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №19 по провулку Урицького у м. Мелітополі Запорізької області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.1991 року та договору дарування від 29.04.1991 року належить вказаний житловий будинок. У зазначеному будинку зареєстрований, але з 2000 року не проживає рідний племінник позивачки ОСОБА_2 У добровільному порядку не вдається вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу житловому будинку перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Позивач у судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову від нього не надійшло. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.1991 року та договору дарування від 29.04.1991 року належить житловий будинок №19 по провулку Урицького у м. Мелітополі Запорізької області, що також підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва про право на спадщину та договору дарування (а.с.7-12).
Суд встановив, що відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, про що також свідчить запис у доданій до матеріалів справи копії домової книги (а.с.16-18).
Згідно з наданою довідкою голови квартального комітету №70 від 10.10.2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за вказаною адресою не проживає (а.с.13).
Судом встановлено, що у звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачеві житловому будинку, остання не може повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки відповідач є членом сім'ї позивача, а саме племінником, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в будинку судом не встановлено.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 279, 280-284 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку №19 по провулку Урицького у м. Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Юрлагіна