Справа № 603/733/19
Провадження №2-з/603/1/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Іванчука В. М. при секретарі Швець Н.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гнатишин Віри Володимирівни про забезпечення позову-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 , до пред`явлення позову, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку розміром 0,04 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Висоцькій сільській раді та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , вчиняти дії з приводу погодження та виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим рішення суду.

В обґрунтування зазначеної заяви посилається на те, що ОСОБА_1 користується присадибною земельною ділянкою (садок) розміром 0,04 га, яка була надана його матері ОСОБА_4 на підставі рішення Висоцької сільської ради №20 від 08 вересня 1999 року. Як стало відомо ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_5 на підставі рішення Висоцької сільської ради №134 від 02.09.2019 року, отримав дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Високе, Монастириського району Тернопільської області та передачу даних земельних ділянок у власність, у тому числі спірної земельної ділянки ОСОБА_5 .

Вказує, що спірна земельна ділянка є площею 0,09 га, з яких 0,04 га користується ОСОБА_6 мати відповідача.

Відповідачем ОСОБА_5 виготовляється технічна документація із землеустрою, на підставі якої у останнього виникне право реєстрації права власності спірної земельної ділянки розміром 0,04 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову, надасть відповідачу можливість виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Дослідивши та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд прйишов до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тією обставиною, що відповідачем ОСОБА_5 виготовляється технічна документація із землеустрою, на підставі якої у останнього виникне право реєстрації права власності спірної земельної ділянки розміром 0,04 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову, надасть відповідачу можливість виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Представник позивача вказує, що позивач ОСОБА_1 користується присадибною земельною ділянкою (садок) розміром 0,04 га, яка була надана його матері ОСОБА_4 на підставі рішення Висоцької сільської ради №20 від 08 вересня 1999 року, однак жодних доказів, підтверджуючих ту обставину, що саме позивач ОСОБА_1 користується вищевказаною земельною ділянкою на законних підставах, а також копію вищевказаного рішення Висоцької сільської ради, суду не надано.

Разом з тим, зі змісту рішення тринадцятої сесії, сьомого скликання Висоцької сільської ради №134 від 02.09.2018 року, сесія сільської ради вирішила надати дозвіл ОСОБА_5 на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, для ведення особистого селянського господарства - 0,53 га, під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,25 га.

Таким чином, зі змісту вищевказаного рішення не вбачається, що його предметом є саме земельна ділянка, на яку просить накласти арешт представник позивача ОСОБА_2 .

Крім того, у заяві вказано, що спірна земельна ділянка є площею 0,09 га, з яких 0,04 га користується ОСОБА_6 мати відповідача.

Таким чином, до заяви про забезпечення позову не додано доказів про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також суд звертає увагу на те, що у заяві про забезпечення позову, адвокат Гнатишин В.В. посилається на рішення Висоцької сільської ради №134 від 02.09.2019 року, при цьому до матеріалів заяви долучено копію рішення Висоцької сільської ради від 02.09.2018 року.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи те, що з моменту винесення рішення Висоцької сільської ради №134 від 02.09.2018 року пройшов період часу, який становить більше одного року, протягом якого ОСОБА_5 міг виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку на підставі вищевказаного рішення Висоцької сільської ради, задоволення заяви про забезпечення позову може призвести до обмеження прав ОСОБА_5 щодо вільного та повноцінного користування земельною ділянкою.

Таким чином, представником позивача не доведено, що обрані нею види заходу забезпечення позову, спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому, суд враховує, що у своїй заяві про забезпечення позову, представник позивача просить також заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , вчиняти дії з приводу погодження та виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право власності на земельну ділянку, при цьому не зазначено адреси такої земельної ділянки. Крім того, зі змісту зазначеної вимоги, вбачається, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову можуть бути порушені права та інтереси третіх осіб, зокрема, ФОП ОСОБА_3 при цьому, жодних мотивів для такого обмеження заява не містить.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи наведене, керуючись принципами розумності, законності, справедливості та збалансованості процесуальних прав та обов`язків сторін, суд вважає що підстави для вжиття заходів забезпечення позову, згідно заяви представника ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гнатишин Віри Володимирівни про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. М. Іванчук