Справа № 544/1404/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 11 січня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходяться на її утримані. Відповідач проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їх син ОСОБА_3 є інвалідом. Дитина часто хворіє, потребує додаткових витрат на лікування та розвиток.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати на дитину-інваліда у сумі 2000 грн щомісячно.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила зменшити розмір позовних вимог, а саме додаткові витрати просила стягнути в розмірі 1000 грн. В іншій частині позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Окрім цього, просила судовий розгляд проводити без її участі.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5).

Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки про склад сім'ї Центру надання адміністративних послуг №17445 від 26.10.2018 дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до медичного висновку №4 від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на спастичний церебральний параліч, затримку стато-кінетичного, психомовного розвитку, еквінусну поставу ступнів, себорейний дерматит (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Відповідно до довідки ТОВ «Леляківське» №18/2-01/19 від 18 січня 2019 року, ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів та за період з липня 2018 року по грудень 2018 року отримав сукупний дохід у сумі 34 933,32 грн (а.с. 28).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонерного) хворого №3172/877, ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування з 31 липня 2016 року по 10 серпня 2016 року з діагнозом гострий панкреатит (а.с. 29).

Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 2 ст. 182 СК України, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина, а тому вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір, на думку суду, буде розумним та справедливим.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини.

Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Позивачем надано належні та допустимі докази понесення нею додаткових витрат на утримання сина у зв'язку із його хворобою, а саме медичний висновок №4 від 17 лютого 2016 року (а.с. 7), чеки на придбання ліків, лікарських засобів та необхідного харчування (а.с. 19-23).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, стягувати щомісяця з відповідача додаткові витрати у розмірі 1000 гривень на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач є учасником бойових дій, та відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є таким, що звільнений від сплати судового збору.

У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 2-13, 81, 141, 259, 263-265, 352, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя- О. О. Сайко