Справа № 171/1825/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" січня 2019 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Семенової Н.М.

за участю секретаря Ровної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2018 року представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.02.2012 року у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, посилаючись на неналежне виконання своїх зобовязань з боку відповідача.

21.11.2018 року представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду надав до суду позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у новій редакції.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 04.07.2018 року має заборгованість у сумі 21056 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 4489 грн. 23 коп. тіло кредиту, 4006 грн. 20 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 11082 грн. 61 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 978 грн. 90 коп. штраф (процентна складова), тому просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином в порядку, встановленому п. 2 ч. 7 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України за адресою реєстрації.

Як вбачається з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи.

Рекомендовані листи відповідачем не отримані та вони повернуті до суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням встановленого строку зберігання».

У відповідності до ч. 8 п. 4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідач не скористався своїм на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо його вимог і змісту до суду не направив.

Оскільки відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив у відповідності до ст. 178 п. 8 ЦПК України, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає причину його неявки неповажною, а тому відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Ухвалою судді від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін, крім того в ухвалі суду було зазначено, що відповідачу необхідно у строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір від 14.02.2012 року на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобовязання не виконував, станом на 04.07.2018 року згідно наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 21056,94 грн., яка складається з наступного: 4489,23 грн. тіло кредиту, 4006,20 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 11082,61 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 978,90 грн. штраф (процентна складова).

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк.

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Однак, як зазначає Верховний суд України в своєму рішенні № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п.п. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.7.6., 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та Правил надання банківських послуг, на які позивач посилається, як на обґрунтування своїх позовних вимог, пеня та інші штрафні санкції є видом цивільно-правової відповідальності, що узгоджується з принципами ст. 549 ЦК України, а отже їх своєчасне застосування за одне й те саме правопорушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Таким чином суд вважає, що відсутні правові підстави для одночасного стягнення з відповідача різних видів неустойки, тому приходить до висновку що заявлені вимоги про стягнення штрафів в розмірі 1478,90 гривень, у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, задоволенню не підлягають.

21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК».)

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в сумі 19578,04 грн.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1638,24 грн., пропорційно до частини задоволених позовних вимог (з розрахунку 19578,04 х1762 грн.: 21056,94 грн.).

На підставі викладеного, та керуючись ст. 526, 527, 530, 554, 611 ЦК України, ч.2 п.1 ст.141, ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, остолівського району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ ПРИВАТБАНК (01001, м. Київ, вул. Грушевського буд.1 Д, р/р 3111, МФО 305299, ) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 19578,04 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1638,24 гривень, а всього 21216,28 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя:ОСОБА_3