Справа № 159/5631/18
Провадження № 2/159/161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в :

ПТМ «Ковельтепло» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, користується послугами, які йому надає ПТМ «Ковельтепло» з централізованого опалення та постачання гарячої води, в добровільному порядку їх не сплачує та на неодноразові нагадування про необхідність погасити заборгованість не реагує. Станом на 01.10.2018 заборгованість відповідача перед ПТМ «Ковельтепло» складає 9017,94 грн. За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача в користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 9017,94 грн., яка виникла за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року включно та судові витрати у справі.

Відповідач подав суду відзив на позов, згідно якого заявлені позивачем вимоги не визнає, оскільки він не є стороною договору і жодних зобовязань перед ПТМ «Ковельтепло» не має, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комінальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому покликається на те, що, набуваючи у власність квартиру в багатоквартирному житловому будинку, відповідач був обізнаний з рівнем благоустрою та передбачав необхідність виконання зобовязань по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому між сторонами встановились фактичні договірні відносини. Просив позов задовольнити.

Позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комінальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комінальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комінальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція викладена у ухвалі ВССУ від 05 квітня 2017 року у справі № 212/4917/15-ц.

Відповідно до ст.ст.150, 156 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобовязаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 цього Закону, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частина в квартирі АДРЕСА_2, що стверджується наданою суду інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8).

Як вбачається з розрахункового листа по абоненту ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (особовий рахунок 1/00275), та тарифів ПТМ «Ковельтепло», заборгованість відповідача перед ПТМ «Ковельтепло» за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року включно складає 9017,94 грн.

Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців.

Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» (45006, м. Ковель, вул. Володимирська, 97-А, р/р № 0613 АТ «Ощадбанк» м. Ковель, МФО 303398, ) заборгованість за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 9017 (девять тисяч сімнадцять) гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» (45006, м. Ковель, вул. Володимирська, 97-А, р/р № 0613 АТ «Ощадбанк» м. Ковель, МФО 303398, ) судові витрати по справі в сумі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:ОСОБА_2