Справа № 350/1435/16-ц
Номер провадження 2/350/6/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в скаладі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спільним заїздом, суд -

в с т а н о в и в :

у своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_2 просить суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні заїздом до господарства, що розташоване в АДРЕСА_1, шляхом звільнення вказаного заїзду від каміння та піщано-гравійної суміші.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Рожнятівського районом суду від 25 лютого 2016 року, вона являється власником будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1, і раніше належало спадкодавцю, а саме її братові ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. По сусідству, зокрема по АДРЕСА_2 проживає відповідачка ОСОБА_3, і земельні ділянки сторін межують між собою. Для заїзду до своїх господарств покійний брат позивачки ОСОБА_4, і відповідачка постійно користувались спільним заїздом шириною 3,5 м. та довжиною 25,0 м. За життя ОСОБА_4 жодних проблем у користуванні даним заїздом не виникало, проте після його відповідачка вивезла на спільний заїзд каміння та піщано-гравійну суміш, і чинить позивачці перешкоди в користуванні спільним заїздом, не дозволяючи проїхати до належного їй домоволодіння. З цього приводу позивачка зверталась у Перегінську селищну раду, яка провела обстеження та виявила, що дійсно на спільному проїзді знаходяться будматеріали (камінь та піщано-гравійна суміш). Комісія рекомендувала відповідачці ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні спільним проїздом та дотримуватись добросусідських відносин. Грубо ігноруючи приписи Перегінської селищної ради, відповідачка продовжує чинити позивачці перешкоди в користуванні спільним заїздом та заявляє, що вона так буде поступати постійно, і на неї не вплине жодний акт селищної ради, оскільки вважає спірний спільний заїзд своїм власним.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що принципового значення куди буде проходити заїзд до господарства позивачки значення не має. Тобто чи по існуючому тепер заїзду, чи облаштованому відповідачкою в іншому місці. Головне, щоб заїзд був, і відповідачка не чинила перешкоди у його користуванні. Просить суд позов задоволити у повному об'ємі.

У судове засідання ні відповідачка ОСОБА_3 ні її представник ОСОБА_6 не з'явились, хоча завчасно і належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює в Перегінській селищній раді на посаді спеціаліста-землевпорядника. 09.08.2016 року в складі комісії виходила за заявою позивачки ОСОБА_2 оглянути спільний заїзд, що веде до будинковолодіння останньої. На місці комісія встановила, що на спільному заїзді знаходяться будівельні матеріали, а саме (камінь та піщано-гравійна суміш). Можливості облаштувати інший заїзд до свого будинковолодіння у позивачки немає, а заїзд, який перегородила відповідач ОСОБА_3 існував завжди.

Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Копіями рішення Рожнятівського районного суду від 25.02.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно/а.с.5, 6/ підтверджено, що позивачка являється власником житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1.

Актом Перегінської селищної ради від 09.08.2016 року та плану меж земельних ділянок до нього/а.с.7-8/ підтверджено, що на спільному заїзді до господарства ОСОБА_2,шириною 3.5 м та довжиною 25 м., знаходяться будівельні матеріали(камінь та піщано-гравійна суміш).

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Згідно ч.1, 2 п.«а» ч.3 ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

У відповідності до ч.1 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

Відповідачка вказаних приписів Закону про зміст добросусідства не виконує, і висипавши камінь та піщано-гравійна суміш на спільному заїзді, до будинковолодінні позивачки, унеможливлює безперешкодний заїзд до нього.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Виходячи з вищенаведеного позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підставні й належні до задоволення.

На підставі ст.ст.12, 83, 103, 152, 158 ЗК України та керуючись ст.ст.12, 13, 76, 89, 90, 130, 141, 258, 259, 263, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спільним заїздом - задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні заїздом до господарства, що розташоване в АДРЕСА_1, шляхом звільнення вказаного заїзду від каміння та піщано-гравійної суміші.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду .

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М.Бейко