ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Київ

справа № 754/7844/17

провадження № 22-ц/824/30/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Аверковій А.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у складі судді Саламон О.Б., повний текст складений 24.04.2018 року,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив розірвати договір підряду від 26 жовтня 2016 року, стягнути з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 374 588 грн., а саме: суму завдатку в розмірі 25 400 грн., пеню в розмірі 337 566 грн., суму відновлювального ремонту в розмірі 9 622 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір підряду, у відповідності до якого відповідач зобов'язався виготовити та встановити конструкцію: обшивку каркасів сходів буковими східцями, підступеньками, площадкою та перильною огорожею з вертикальними стійками та буковим поручнем згідно специфікації до договору. Договором передбачені строки виконання зобов'язань, а саме І етап протягом 10 робочих днів, з дня наступного після отримання завдатку; ІІ етап протягом 15 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап; ІІІ етап протягом 5 робочих днів за умови підписаної товарно-транспортної накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап та отримання завдатку.

Далі позивач зазначив, що 21 жовтня 2016 р. передав відповідачу завдаток, проте 08 лютого 2017 р. відповідач у зв'язку з порушенням строків виконання робіт та якості готової продукції, яку відповідач два рази переробляв, направив останньому заяву про повернення завдатку, проте в подальшому 10 квітня 2017 р. між сторонами було укладено додаток до договору підряду, у відповідності до якого відповідач зобов'язався виготовити сходи до 14 квітня 2017 р., закінчити роботи по встановленню сходів не пізніше 20 квітня 2017 р., а по встановленні перильної огорожі не пізніше 28 квітня 2017 р. за умови прийнятої роботи по встановленню сходів.

27 квітня 2017 р. відповідачем на його адресу було доставлено матеріали сходинок та під сходинок, які були прийняті та дозволено здійснювати їх монтаж.

Після огляду виконаної роботи підрядника 23 травні 2017 року ТОВ «Агенство експертної оцінки України» було зроблено висновок про вартість проведення відновлюваного ремонту будинку. Згідно якого при огляді встановлено геометрично неправильно виготовлені дощаті сходинки, тому позивач посилаючись на те, що акт виконаних робіт підписано не було, тобто підрядник не виконав покладені на нього зобов'язання за договором у визначений термін, передбачений договором та додатком до нього, просив задовольнити його позов.

У поданих до суду першої інстанції запереченнях на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач не звертався до відповідача з метою виявлення ним порушень, недоліків виконаної роботи, єдина вимога позивача була повернення завдатку, що пов'язана з затримкою проведення робіт, якої не було.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір підряду №26/10/16 від 26 жовтня 2016 р., укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завдатку в розмірі 25 400 грн. та пеню в розмірі 25 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ФОП ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Апелянт не згоден з винесеним рішенням, вважає його таким, що прийняте на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не повного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що суд не прийняв до уваги його посилання на те, що виконанню етапів договору перешкоджав саме позивач, що змусило відповідача двічі переробляти вироби. Під час дії договору позивачем жодного разу не надавалося зауважень щодо якості виконаної роботи. Вважає, що саме дії позивача були перешкодою відповідачу у виконанні робіт по договору у встановлені строки.

Зокрема, відповідач у скарзі зазначив, що під час поставки позивачу не сподобався колір виробів, тому останній користуючись відсутністю підписаної угоди щодо кольору східців, вимагав вироби перефарбувати, після чого колір також йому не сподобався, тому останній вимагав виготовити нові. Відповідач зазначив, що не зважаючи на відверто непорядну поведінку позивача повністю переробив всю конструкцію, при цьому була укладена додаткова угода, якою фактично перенесені строки виконання робіт, адже було досягнуто згоди позивача щодо кольору виробів, на що судом не надано належної правової оцінки, оскільки вважає що сумлінність та клієнтоорієнтованість відповідача розцінена судом, як підтвердження наявності недоліків в роботі, що не підтверджується матеріалами справи.

Суд також не приділив уваги показам свідка, який є батьком позивача та який в судовому засіданні неодноразово зазначав, що саме з їхньої ініціативи було зупинено монтаж виробів, оскільки за словами свідка вироби були неякісними, проте під час дії договору позивачем ані усних, ані письмових зауважень до якості виконаної роботи не надавалося.

Крім того, відповідач не погодився з висновком суду про прострочення виконання зобов'язань за договором, оскільки як і було передбачено в додатку до договору щодо зміни строків виконання, 28 квітня 2017 року позивач прийняв готову продукцію, що підтверджується товарно-транспортною накладною та дозволив проведення монтажу. При цьому відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт та відсутності доведеності того факту, що товари були виготовлені неякісно, не є підставою для задоволення позову.

Також, відповідач у скарзі зазначив, що для виготовлення виробів ним було витрачено 35 521 грн., що значно перевищує суму завдатку, при цьому суд встановивши факт того, що вироби знаходяться у володінні позивача, а також факт понесених витрат на перефарбування та виготовлення нових виробів на вимогу позивача, не відобразив цього в рішенні, оскільки у разі відмови від договору, замовник зобов'язаний виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти скарги, просили відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції встановив наявність підстав для відмови позивача від договору підряду, а тому вважав що з відповідача належить стягнути на користь позивача суми завдатку в розмірі 25 400 грн. та пені в розмірі 25 000 грн. у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання умов договору підряду та додатку до договору і розірвання договору підряду.

Колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені із порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового відповідно до ст.376 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено,що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( ст.638 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (стаття 852 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом 21.10.2016 р. між сторонами укладено договір підряду, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався виготовити конструкцію, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити товар (т.1 а.с.10)

Згідно з п. 2.1 Договору ціна договору становить 31 000 грн.

Відповідно до п. 3 Договору завдаток становить 80 % від ціни договору (ціна матеріалів, заготівок), у розмірі 24 800 грн.

На виконання умов договору, позивачем 21.10.2016 р. сплачено відповідачу завдаток в розмірі 25 400 грн.

10.04.2017 р. між сторонами було підписано додаток до договору №21/10/16 у відповідності до якого сторонами погоджені строки виконання робіт, а саме: до 14.04.2017 р. - виготовлення сходів, не пізніше 20.04.2017 р. - закінчити роботи по встановленню сходів, не пізніше 28.04.2017 р. встановити перильну огорожу за умови прийняття роботи по встановленню сходів (а.с.78)

Відповідно до товарно-транспортної накладної №ТТН-0000027/04 від 27.04.2017 на адресу позивача було доставлені та останнім прийняті сходинки оброблені 100*300*40, сходинки 1100*300*40 оброблені, під сходинки бук 1000*200*20 оброблені, під сходинки бук 1100*200*20, під сходинки бук 1200*200*20 оброблені, щит бук 3000*300*20 оброблений, Щит бук 2100*900*40 оброблений.

Таким чином, сторонами не заперечується, що позивач прийняв готову продукцію у строк передбачений додатком до договору та дозволив проведення монтажу, проте зупинив монтаж виробів, посилаючись на наявність недоліків у виконаній відповідачем роботі по встановленню та виготовленню сходів.

Відповідно до п.5.2 Договору після отримання завдатку підрядник зобов'язаний провести всі підготовчі роботи та закупити необхідні матеріали, для виконання конкретного етапу робіт. Підрядник має право не повертати завдаток у разі відмови замовника від співпраці після підписання Договору та розпочатих робіт або проведення конкретного етапу робіт.

Відповідно до п.5.3 Договору замовник зобов'язаний надати вільний доступ до об'єкту. В іншому випадку та без надання письмового пояснення замовником своїх дій, підрядник має право розірвати Договір в односторонньому порядку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідачем, як підрядником були суттєво порушені строки виконання робіт, якість робіт, таким чином він не виконав зобов'язання згідно договору.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що належних, допустимих та достатніх доказів які б підтвердили, що відповідачем допущено порушення умов договору в частині якості виготовлених виробів та їх установці, позивачем не надано.

В суді апеляційної інстанції позивач ці висновки суду не оскаржував та не спростував.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільність їх визнання. Обставини, які визнаються сторонами, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, неправильно застосував наведені норми права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для розірвання договору підряду та стягнення завдатку та пені.

У цій справі позивач не навів передбачених законом або укладеним між сторонами договором підстав для припинення зобов'язань і не довів наявність таких підстав. Ні законом, ні договором підряду порушення однією із сторін строків виконання договору не передбачено як підставу припинення зобов'язань.

Разом з тим рішення суду у цій справі не перешкоджає позивачу захистити свої права шляхом пред'явлення у встановленому законом порядку позову, виходячи з умов укладеного між сторонами договору підряду.

За таких обставин, врахувавши доводи відповідача про те, що ним була виконана робота за договором, зокрема виготовлена конструкція доставлена за адресою позивача, ним прийнята, розпочатий її монтаж, проте робота зупинена у зв'язку з тим, що замовник фактично створив неможливість виконання договору підрядником з посиланням на неякісність робіт, що сторонами фактично не заперечується, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для розірвання договору підряду та стягнення коштів з відповідача на користь позивача.

При цьому доводи відповідача про те, що для виготовлення виробів, які позивачем прийнято, було витрачено грошові кошти, які значно перевищують суму завдатку, позивачем також не спростовано.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат, які в даному випадку підлягають стягненню на користь відповідача з позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,

постановив :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1057 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :