Справа № 182/4462/18
Провадження № 2/0182/1044/2019
23.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
сторони по справі:
відповідач ОСОБА_2 (іпн- згідно довідки Державної фіскальної служби України від 21.06.2018 року фізичну особу не можливо однозначно ідентифікувати, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Заяви по суті справи:
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з жовтня 2016 року. Участі в утриманні майна не приймають, їх речей у квартирі не має. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушує її право власності, а тому просить її право захистити.
Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 19 по вул.. В.Усова, 14 в м. Нікополі.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає (а.с.52).
Відповідачі відзив на позов до суду не подавали.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.08.2018 року постановлено розглядати справу в спрощеному позовному провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 12.10.2018 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2018 року, серії ННВ №565276 виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 7,8,26-27).
В даній квартирі також зареєстровані донька позивача ОСОБА_2 та онук позивача ОСОБА_3 відповідачі по справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Нікопольської міської ради (а.с.21), актом ОСББ «Усова-14» від 30.05.2018 року (а.с.9).
Відповідачі зареєстровані у квартирі, але не мешкають там з листопада 2002, що підтверджується актом ОСББ «Усова-14» від 30.05.2018 року (а.с.9).
Внаслідок того, що відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
Протягом 16 років відповідачі не проживають в вищезазначеній квартирі. Участі у сплаті комунальних платежів відповідачі не приймають.
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн- згідно довідки Державної фіскальної служби України від 21.06.2018 року фізичну особу не можливо однозначно ідентифікувати, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держависудовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста пятдесят дві грн. 00 коп. ).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 23.01.2019 року.
Суддя: ОСОБА_5