У Х В А Л А

Справа № 184/128/19

Номер провадження 2-з/184/1/19

21 січня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю заявниці ОСОБА_2,

представника заявниці адвоката ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області - ОСОБА_4,

розглянувши заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, поданого до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини. В заяві про забезпечення позову просить зобов'язати ОСОБА_5 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради (53300, Дніпропетровська обл, м. Покров, вул. Центральна, буд. 48), кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, п ятниці з 15 години до 16 годин 30 хвилин для проведення спільних зустрічей (контактів) з ОСОБА_2 у присутності фахівця Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради (за згодою), без участі будь-яких інших осіб, починаючи з наступного дня з дати постановлення ухвали до ухвалення остаточного рішення у цивільній справі. В обґрунтування заяви вказала, що з 01.11.2007 року ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5 перебували у шлюбі. Рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі № 184/2154/16-ц від 15 грудня 2016 року шлюб розірвано. У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Під час розірвання шлюбу питання про визначення місця проживання дитини судом не вирішувалось. Місце проживання ОСОБА_6 за згодою між батьками було з ОСОБА_2 Вони з дочкою постійно проживають за адресою: 53300, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Соборна, б. 27а кв.36. Після розірвання шлюбу батько дитини (відповідач по справі) спілкувався з ОСОБА_6 в будь-який зручний для них обох час. Донька іноді проводила з ним вихідні, залишалась з ночівлею, вони вільно спілкувались телефоном. ОСОБА_2 не чинила жодних перешкод у спілкуванні. 02 січня 2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 була досягнута домовленість, що ОСОБА_6 проведе з ним два дні, та 04 січня 2019 року повернеться додому. Проте, до часу звернення до суду донька додому не повернулася, її достовірне місцезнаходження було не відомо. 07 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Покровського відділення Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області з приводу неповернення батьком дитини. Заяву було зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 07.01.2019 за № 165. При спілкуванні з поліцією відповідач надав пояснення, що донька перебуває в м. Дніпро, однак не пояснив, де саме (за якою адресою), хто за нею доглядає. Доступу до дитини не надав. Отже, виходячи з пояснень відповідача правоохоронним органам, він перебував у місті Покров, а ОСОБА_6 у місті Дніпро. Хто саме в цей час здійснював нагляд за дитиною і піклувався про неї пояснень відповідач не надав. Таким чином, у ОСОБА_2 немає впевненості, що в період з 02 січня 2019 року до 11 січня 2019 року про ОСОБА_6 піклувалися належним чином. Вказана обставина безумовно свідчить про нехтування відповідачем своїми батьківськими обовязками. 08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Служби у справах дітей з питання переховування колишнім чоловіком дитини від неї. 09 січня 2019 року вона звернулася до Служби у справах дітей з заявою про надання їй висновку про визначення місця проживання дитини з нею. 11 січня 2019 року ОСОБА_2 нарешті в приміщенні Служби у справах дітей змогла на деякий час побачити ОСОБА_6, яку привів відповідач. З ОСОБА_5 спеціалістами Служби у справах дітей була проведена бесіда щодо необхідності повернення Лізи за постійним місцем її проживання: 53300, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Соборна, б. 27а кв.36. Однак після того, як з Лізою поспілкувалася психолог, ОСОБА_5 знову забрав Лізу і доступу ОСОБА_2 до неї не надав. В присутності працівників Служби у справах дітей ОСОБА_5 зобовязався надати мені можливість побачення з донькою наступного дня: 12.01.2019 о 13-00 годині в приміщенні кафе «Ренесанс» (53300, Дніпропетровська обл, вул. Центральна, 52), однак на зустріч Лізу не привів. Приблизно о 14-00 годині ОСОБА_2 зателефонувала Лізі, однак поговорити не вдалося через те, що мати відповідача забрала телефон у дитини і таким чином перешкодила у спілкуванні з донькою навіть телефоном. Шляхом зловживання довірою, відповідач фактично викрав дитину. В період з 02 січня 2019 до 11 січня 2019 року (тобто 9 днів) ОСОБА_6 перебувала не відомо де, з ким, в якому стані, в яких умовах проживала, чим годувалася, у що одягалася. Відповідач фактично перетворив дитину на полонену, на телефонні дзвінки дитина не відповідає. Отже, без будь-яких правових підстав, батько самовільно змінив постійне місце проживання дитини, обмежив ОСОБА_2 у спілкуванні з нею, порушив соціальні звязки ОСОБА_6: її звичне середовище, коло родичів і друзів, позбавив можливості відвідувати навчальний заклад та позашкільний навчальний заклад. Тому ОСОБА_2 змушена була звернутися до суду з позовом і спосіб захисту, обраний мною, полягає у визначенні місця проживання дитини з матірю та поверненні дитини матері. Враховуючи те, що на час звернення до суду з позовом ОСОБА_2 повністю усунута від участі у вихованні дитини, не може її бачити, порушене право дитини на спілкування з матірю, а також право матері на контакт з дитиною, факт чинення перешкод з боку відповідача та його родичів у побачення з донькою, а також той факт, що ОСОБА_5 в присутності працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради висловлював намір вивезти Лізу за межі міста Покров на постійне проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення за її позовом, у разі його задоволення, у зв'язку із повним розривом сімейних зв'язків та психологічного і емоційного конфлікту, порушиться стабільність повсякденного життя дитини.

Судом було призначено розгляд зазначеної заяви в судовому засіданні з викликом сторін, посилаючись на вимоги ч.4 ст.153 ЦПК України, в якій зазначено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 заяву про забезпечення позову підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області надала пояснення, що питання щодо надання можливості проводити спільні зустрічі заявниці з дитиною в приміщення служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, пятниці з 15 години до 16 годин 30 хвилин у присутності фахівця служби буде постановлено на обговорення засідання органу опіки та піклування, на даний час висловила сумнів у можливості забезпечення позову у спосіб, у який просить заявник.

Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Таким чином, інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Відповідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 152 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Заява про забезпечення позову обґрунтована припущеннями заявника, про те, що обраний позивачем вид забезпечення позову буде сприяти забезпеченню участі матері у вихованні дитини, забезпечить право дитини на виховання та особисте спілкування з матірю, сприятиме відновленню та налагодженню емоційних стосунків між матірю та дитиною, а також забезпечить усталеність життя дитини, її право на освіту.

На обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивачем подано, зокрема, акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, психолого педагогічні характеристики малолітньої дитини, свідоцтво про право власності позивача на нерухоме майно, розрахунок заборгованості відповідача по аліментам, довідки про стан здоровя позивача, талон повідомлення Покровського ВП про прийняття заяви позивача та відповідь по ній, психологічний висновок роботи психолога.

Провівши дослідженням вказаних доказів, суд приходить до висновку, між сторонами дійсно виник спір про визначення місця проживання дитини, проте, в поданих доказах відсутні дані, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі невжиття таких заходів. Крім того, відсутній зв'язок між заходом забезпечення позову, обраний позивачем, і предметом позовної вимоги.

Судом також врахована позиція представника органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, висловлена у судовому засіданні, щодо наявності сумніву у наданні можливості проводити спільні зустрічі заявниці з дитиною в приміщення служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, пятниці з 15 години до 16 годин 30 хвилин у присутності фахівця служби, починаючи з наступного дня з дати постановлення ухвали, та можливість розгляду зазначеного питання на майбутніх засіданнях органу.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_5 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради (53300, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна, буд. 48), кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, пятниці з 15 години до 16 годин 30 хвилин для проведення спільних зустрічей (контактів) з ОСОБА_2 у присутності фахівця служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради (за згодою), без участі будь-яких інших осіб, починаючи з наступного дня з дати постановлення ухвали до ухвалення остаточного рішення у цивільній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud0428/.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.01.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_8