Справа № 361/9649/13-ц
Провадження № 6/361/167/19

У Х В А Л А

29 липня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого -судді Селезньової Т.В., при секретарі Бондар С.Ю., у присутності заявника ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

В заяві, поданій суду 5.07.2019р., ОСОБА_1 просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване до нього ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2015р. за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні, де він є боржником, а стягувачем є ОСОБА_2 , - з тих підстав, що на даний час його стан здоров,я погіршився, він став інвалідом 2-ї групи, і за станом здоров`я йому необхідно виїхати закордон для обстеження та лікування.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив скасувати вказане обмеження, пояснив, що йому дано інвалідність другої групи, що його майновий стан не дозволяє йому виконати судове рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 , його доходи складаються виключно з пенсії по інвалідності, якої не вистачає навіть на лікування та обстеження; оскільки лікування в Україні йому не допомагає, а йому відомі випадки повного вилікування за кордоном зокрема, в Китаї чи Перу чи в іншій країні, в тому числі нетрадиційними методами, то він має намір виїхати за кордон для лікування, на що друзі згодні надати гроші для такої поїздки і лікування.

Згідно ч.6 ст.441 ЦПК суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Стягувач не явився, через канцелярію подав заперечення, пославшись на те, що вжитий захід по обмеженню боржника у виїзді за межі України є правильним, законним і не може бути скасованим, враховуючи, що боргові зобов`язання боржника не врегульовані, судові рішення на його користь не виконані боржником. На даний час він подав державному виконавцю виконавчий лист на виконання, просив долучити копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд вжив всі заходи щодо виклику державного виконавця, двічі відіславши повістки на адресу відповідного Відділу ДВС. Державний виконавець двічі не явився, будучи належним чином повідомленим. Враховуючи повторну неявку державного виконавця, а також враховуючи вжиті судом заходи і скорочені строки розгляду заяви, суд ухвалив заяву розглянути у відсутності державного виконавця.

Встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 9.04.2015р. за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області Шкред І.В. у зведеному виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 грошових коштів встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання судових рішень, за якими відкриті виконавчі провадження у зведеному виконавчому провадженні.

З наданої довідкової інформації з відділу ДВС- відносно боржника ОСОБА_3 було відкрито два виконавчі провадження: ВП №51245861 і ВП №51244976 відкриті 26.052016р. - про стягнення на користь ОСОБА_2 суми 101108грн. (виконавчий лист виданий 8.04.2014р. у справі №361/9649/13-ц) і про стягнення на користь ОСОБА_2 суми 677934,54грн. (виконавчий лист виданий 30.03.2011р. у справі №2-3341/10).

Постановами державного виконавця від 02.11.2017р. виконавчі листи повернуті стягувачу ОСОБА_2 у зв`язку з не розшуканням транспортного засобу, належного боржнику, оголошеного у розшук, протягом року, і у зв`язку з відсутністю виявленого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2018р. суд надавав боржнику ОСОБА_1 відстрочку виконання вказаних судових рішень від 29.03.2010р. і від 24.12.2013р.. на один рік, - у зв`язку з хворобою боржника.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018р. суд залишив без задоволення заяву боржника ОСОБА_3 у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Постановою ДВС від 21.07.2019р. , виконавець Свистанюк Ю.Г., відкрито виконавче провадження №59597135, про стягнення на користь ОСОБА_2 суми 101108грн. (виконавчий лист виданий 8.04.2014р. у справі №361/9649/13-ц).

Згідно п.5 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» - право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням,- до виконання зобов`язань.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 р № 261/2008, та згідно спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463 на виконання даного Указу, з приводу врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобов`язання , - наявність у особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України , і питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Статтею 39 Закону «Про виконавче провадження» передбачено підстави, при наявності яких виконавче провадження підлягає закінченню, і такий перелік є вичерпним. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно п.19ч.2 ст.18 закону «Про виконавче провадження» - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Згідно ч.7 ст.441 ЦПК за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Згідно ч.8 ст.441 ЦПК відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, підставою для скасування вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду (в тому числі і вжитого державним виконавцем обмеження боржника у виїзді за межі України) є закінчення виконавчого провадження з підстав, зазначених у статті 39 закону. Повернення виконавчого документа стягувачу у період виконання судового рішення з підстав, які не означають повного виконання рішення суду, і з тих підстав, з яких це мало місце у випадку з боржником ОСОБА_4 , - не є підставою для скасування вжитих по відношенню до боржника заходів примусу та обмежень, які спрямовані на забезпечення виконання рішення суду в Україні, що може стати неможливим у разі виїзду боржника за межі України, і які крім того мають на меті спонукати боржника до вжиття ним дієвих заходів по виконанню судового рішення.

Крім того, суд враховує, що на даний час відкрито виконавче провадження про виконання судового рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми 101108грн. (у якому вжито даний обмежувальний захід).

Враховуючи строки не виконання рішення суду боржником, враховуючи значну суму боргу, а також враховуючи наявність не розшуканого до цих пір і не виданого боржником виявленого рухомого майна, яке належить йому на праві власності, і за рахунок якого могло б бути виконане рішення повністю або частково (що було підставою для повернення виконавчого документа стягувачу), - суд вважає доцільним і обгрунтованим не скасовувати вказане обмеження відносно боржника, що відповідає меті повного виконання судового рішення.

Заявник як на підставу для скасування обмеження у виїзді за кордон послався на хворобу і необхідність лікуватись закордоном, та надав суду такі документи на підтвердження обставин, на які він посилається:

Виписку з історій хвороби за жовтень 2018 року та Виписку з історій хвороби за лютий 2019року в центрі нейрохірургії в Київській обласній клінічній лікарні, діагноз ускладнений остеохондроз попереково-криженого відділу хребта, вертаброгенний радикуліт, грижі між хребцевих дисків, парез стопи, остеохондроз шийного відділу хребта; виписаний з рекомендаціями нагляду та лікування у невролога в ЦРЛ, обмеження фізичного навантаження, відновна протизапальна терапія, електронейроміографія, доплерографія, рентгенографія, фізіотерапія.

Консультативний висновок лікарів у Київській обласній клінічній лікарні від 2.07.2019р., діагноз: остеохондроз, стадія загострення, з враженням суглобів кінцівок, порушення пуринового обміну, пропонується дієта, стіл №6, приписано ліки; повторно консультацію через три місяці.

Протоколи магніто-резонансної томографії від 24.06.2019р., та від 26.07.2019р.; висновки: дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта, остеохондроз шийного відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків, дегенеративні зміни дуговідросткових суглобів;

Згідно свідоцтва МСЕК - йому встановлена з 3.04.2019р. друга група інвалідності по загальному захворюванню до 1.05.2020р.

Даними доказами дійсно підтверджено наявність у заявника вказаних захворювань. Разом з тим, сам по собі факт хвороби і наявності певних діагнозів не є підставою для скасування обмежувального заходу відносно боржника у виконавчому провадженні. Дані медичні документи, як кожен окремо так і у сукупності, не містять у собі інформації щодо рекомендації заявнику лікування за кордоном, і не містять відомостей про необхідність виїзду за кордон саме у цілях лікування та/або обмеження. Посилання заявника, що вітчизняні лікарі не дають таких рекомендацій взагалі, - до уваги судом не береться. Крім того, заявник сам не визначився і не надав суду конкретні докази на підтвердження необхідності виїзду за кордон саме у справах лікування чи обстеження, на кшталт запрошень чи викликів до певних медичних установ за його профілем, тощо. Тому у суду відсутні підстави для висновку, що заявнику необхідно терміново виїхати за межі України саме для необхідного йому лікування, адекватного лікування він не може отримати в Україні, що виїзд за кордон є необхідним, невідкладним , незамінним, а також , що ризики для здоров,я боржника є більшими ніж ризики невиконання судових рішень.

Наявності таких обставин, які б давали підстави для скасування вжитого обмежувального заходу до боржника, він не довів. Відмовляючи заявнику у скасуванні обмеження у виїзді за кордон, суд також враховує, що рішення не виконувалось тривалий час, що боржником не вживались заходи, які б свідчили про його намір і бажання виконувати судові рішення (враховуючи їх фактичне невиконання), що у боржника виявлене належне йому майно, яке тривалий час перебуває у розшуку і що у разі виїзду боржника за межі України буде неможливим виконання рішення за рахунок звернення стягнення на вказане майно.

При таких обставинах, суд не вбачає підстав для задоволення заяви боржника про скасування вжитого по відношенню до нього обмеження у виїзді за межі України.

Керуючись ст.ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вжитого за ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2015р. залишити без задоволення.

Ухвала згідно ч.7 ст.441 та пп.31,31-1 ч.1 ст.353 ЦПК України може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення та/або складення. У разі, якщо ухвала суду не вручена учаснику справи у день її проголошення/складення, учасник справи має право на поновлення строку оскарження, якщо подасть апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Повна ухвала виготовлена 29 липня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова