У Х В А Л А

18 березня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судд -і ОСОБА_1

за участю позивача - ОСОБА_2

Представнка позивача - ОСОБА_3

Представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльності органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду; треті особи: Головне Управління Національної Поліції у Дніпропетровській області, Криворізький відділ поліції Головного Управління Національної Поліції у Дніпропетровській області, Криворізька місцева прокуратура №2,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2016 року позивач ОСОБА_2звернувся до суду з даним позовом.

18.03.2019 головуючим у справі суддею Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1з метою уникнення обставин, які можуть викликати сумніви в його неупередженості, була надана заява про самовідвід, оскільки в своїх позовних вимогах позивач просить стягнути шкоду, завдану незаконним рішенням суду, а саме обвинувальним вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2015, який ухвалювався колегією суддів до складу якої входив суддя Демиденко Ю.Ю. та який був скасований ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016.

Позивач ОСОБА_2 вирішення даного питання залишає на розсуд суду.

Представник позивача ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_4 вважають заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, оскільки суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 входив до складу колегії суддів, які ухвалювали обвинувальний вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2015 відносно позивача ОСОБА_2, який позивач вважає незаконним та яким було завдано йому шкоду, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головуючого у справі, судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Справу направити до канцелярії для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала проголошена 18.03.2019 .

СУДДЯ: