Ухвала

21 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3100/10/15

провадження № 61-49072ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 140 790,25 грн та судових витрат за сплату судового збору у розмірі 1 407,90 грн, інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 12 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір за № М-013-08-ФО-02 на суму 45 000,00 грн, з оплатою 23,0% процентів річних строком до 12 лютого 2010 року. ОСОБА_3, ОСОБА_1 на підставі договорів поруки від 12 лютого 2008 року № М-013/3-08-П-02, від 12 лютого 2008 року № М-013/3-08-П-02 зобов'язалися відповідати перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за несвоєчасне виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором. У зв'язку з систематичним порушенням з боку відповідача ОСОБА_2 умов кредитного договору у нього утворилася заборгованість перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 140 790,25 грн, що підлягає стягненню з боржника та поручителів солідарно.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 140 790,25 грн, 1 407,90 грн судового збору, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 140 790,25 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 1 407,90 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн по 509,30 грн з кожного.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовити.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 140 790,25 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак