Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/41395/16-ц

провадження № 61-28609св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року у складі судді Піхур О. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 07 вересня 2016 року близько 08 год. 35 хв. по вул. Дегтярівська у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номер НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження його транспортного засобу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 25 жовтня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 07 вересня 2016 року, становить 122 594 грн 82 коп.

Зазначав, що страховою компанією «Галицька» йому було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 08 листопада 2016 року .

Вказував, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає: 122 594 грн 82 коп. - 50 000 грн = 73 964 грн 82 коп., яка має бути відшкодована ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду у розмірі 73 964 грн 82 коп. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди у розмірі 73 964 грн 82 коп., моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовано тим, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження. Враховуючи те, страховою компанією відповідача позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн, з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди та розміром страхового відшкодування, яке було виплачено позивачу.

Стягуючи 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди суди виходили із того, що позивач переніс сильні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і неможливістю тривалий час використовувати свій транспортний засіб за його призначенням.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до розпорядження в. о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року № 679/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що, обґрунтовуючи розмір матеріальних збитків, суди прийняли наданий позивачем звіт № 2966 про визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, який проведено ФОП ОСОБА_4 . Вказаний звіт не може вважатись таким, що підтверджує реальний розмір збитків, оскільки такий проведено без його присутності. Крім того, у вказаному звіті включено до загального розміру збитків перелік пошкоджень транспортного засобу, які не було зафіксовано на місці ДТП та є явно завищеним. Також вказує, що наданий позивачем звіт щодо розміру матеріальних збитків має суттєву різницю із звітом, проведеним страховою компанією при виплаті страхового відшкодування.

Зазначає, що оцінений прямий матеріальний збиток завданий позивачу складає 92 365 грн 54 коп., проте суди визначили його у розмірі 122 594 грн 82 коп., тобто судами стягнуто суму відновлювального ремонту транспортного засобу без врахування коефіцієнту фізичного зносу.

Стягуючи на користь позивача 2 000 грн відшкодування моральної шкоди суди не врахували того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили завдання йому такої шкоди та відповідно її розмір.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу, в яких він вказує, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

07 вересня 2016 року близько 08 год. 35 хв. по вул. Дегтярівська у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номер НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Автомобіль марки «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 25 жовтня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 07 вересня 2016 року, становить 122 594 грн 82 коп.

На дату вчинення ДТП, тобто 07 вересня 2016 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК «Галицька», яка виплатила ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 08 листопада 2016 року по 08 листопада 2016 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Судами встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

СК «Галицька» виплатила ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

У пункті 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що страхова компанія ОСОБА_2 відшкодувала позивачу 50 000 грн суми страхового відшкодування, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між заподіяним розміром майнової шкоди та розміром страхового відшкодування, тобто 73 964 грн 82 коп.

Стягуючи 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанцій виходили із того, що позивач переніс сильні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і неможливістю тривалий час використовувати свій транспортний засіб за його призначенням.

Не можуть бути прийняті доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно стягнули з ОСОБА_2 майнову шкоду без врахування зносу деталей автомобіля, з огляду на таке.

У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягалі заміні, суди правильно визначили розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян