Справа № 638/2487/19
Провадження № 2/638/2714/19
28.11.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Шестака О.І.,
при секретарі Цуваревої Р.Ю.,
Представник позивача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі АТ «Укрсоцбанк») звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, третя особа Приватний нотаріус Єніна Лариса Вікторівна про звільнення майна з-під арешту.
В обґрунтування своїх позовних вимог Представник позивача, посилається на те, що 07.10.2005 року ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали кредитний договір № 840/1-27/16/3/5-170 за умовами якого, відповідач отримав кошти в сумі 45 000,00 дол. США. Того ж дня, 07.10.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 29.11.2017 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо оскільки:
17.05.2006 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-3337/2006 від 18.04.2006 року накладено арешт на нерухоме майно Відповідача, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .
Таким чином, внаслідок арешту нерухомого майна, порушено права позивача як власника відповідного майна, тому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк», а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що накладений Шостою харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-3337/2006 від 18.04.2006 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 3217286).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 року відкрито позовне провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити за наявними у справі доказами.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлялись за адресою, зазначеною в позові, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позов не надходило.
Представник третьої особи Шостої Харківської державна нотаріальна контори до судового засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Шостої Харківської державна нотаріальна контори надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Шостої Харківської державна нотаріальна контори.
Третя особа Приватний нотаріус Єніна Лариса Вікторівна до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У зв`язку з викладеним суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 07.10.2005 року ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали кредитний договір № 840/1-27/16/3/5-170 за умовами якого, відповідач отримав кошти в сумі 45 000,00 дол. США.
Того ж дня, 07.10.2005 між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 840/5-27/16/10/5-332, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
29.11.2017 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2019 року, номер довідки 152206021, що міститься у матеріалах справи.
17.05.2006 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-3337/2006 від 18.04.2006 року накладено арешт на нерухоме майно Відповідача, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 січня 2019 року, в реєстрі міститься запис про обтяження: № 3217286 від 17.05.2006 року, який внесений Шостою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-3337/2006 від 18.04.2006 року, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.
За таких обставин,суд вважає, що вказаний арешт та обтяження перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо розпорядження належним йому майном, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.
Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось, що не суперечить ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
Позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, третя особа: Приватний нотаріус Єніна Лариса Вікторівна про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: