справа № 361/7894/17-ц головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
провадження № 22-ц/824/2873/19 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 8 250 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з позивачем та знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Відповідач проживає окремо, дітьми не цікавиться, жодної допомоги не надає. ОСОБА_3 є працездатним, отримує дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, на користь матері дітей - ОСОБА_4. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що напередодні судового засідання мати позивача привезла у місто Чернігів двох дітей та віддала їх відповідачу без жодних документів. Про вказані обставини був повідомлений представник відповідача ОСОБА_7, який повинен був з'явитися у судове засідання та клопотати перед судом про оголошення перерви для надання відповідних доказів проживання дітей з відповідачем. Однак, з невідомих причин ОСОБА_7 не з'явився до суду. Доказом проживання дітей з відповідачем є акт обстеження умов проживання квартири, в якій проживає він та його діти. Син ОСОБА_6 влаштований на навчання у Чернігівську загальноосвітню школу І ступеня № 25. Син ОСОБА_5 у зв'язку з вадами його розвитку влаштований на навчання за індивідуальною формою до Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр №2».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2, серії 1-АП № 087994 (а.с.5-6).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався статтями 180-185, 191 СК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступне: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_4 вказує на те, що діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її матеріальному утриманні.

У силу вимог ст. 181 СК України аліменти на дітей присуджуються за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 не надала жодних доказів того, що малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6перебувають виключно на її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку з утримання дітей.

Натомість, відповідач надав суду апеляційної інстанції акт обстеження умов проживання Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради від 23 жовтня 2018 року, у якому зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У довідці № 207 від 09 листопада 2018 року, виданій Чернігівською загальноосвітньою школою І ступеня № 25 зазначено, що ОСОБА_6 навчається у 4-му класі. Батько ОСОБА_3 проводить і забирає дитину зі школи. Мати ОСОБА_4 у школі жодного разу не з'являлася. Згідно довідки комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» від 14 листопада 2018 року ОСОБА_5 навчається у 4-му класі.

З зазначених документів вбачається, що діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з батьком.

Розглядаючи справу по суті та стягуючи аліменти на користь позивача на утримання дітей, суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність у матеріалах справи доказів, які вказують на те, що діти перебувають на утриманні матері. ОСОБА_4 на підтвердження своїх позовних вимог надала суду лише копії свідоцтв про народження, рішення суду про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, а також документи про стан здоров'я ОСОБА_5.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи з прийняттям постанови по суті позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, а позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір у розмірі 960 грн. підлягає стягненню з держави на користь останнього.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 рокускасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_3, місце проживання - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.