Справа № 311/4404/18
Провадження № 2/311/288/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2019 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що є власником квартири АДРЕСА_1 (до перейменування - Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Зазначена квартира належить йому на праві особистої приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_2 від 08 вересня 2009 року.

На сьогоднішній день в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який в ній не проживає більше року, що не дає можливості позивачу продати зазначену квартиру або отримати субсидію.

Відповідач добровільно не бажає прибути та знятись з реєстрації, а тому позивач просить суд усунути порушення у здійснені ним права користування та розпорядження вищевказаною квартирою та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1) ; член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (до перейменування - Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину НОМЕР_2 від 08 вересня 2009 року, посвідченим державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Петричкович Ю.А. та зареєстрованим в реєстрі за №2677 (а.с.3) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23862073 від 16 вересня 2009 року (а.с.4).

Характеристика вказаної квартири підтверджується технічним паспортом на квартиру станом на 27 липня 2009 року, виданим ДКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» (а.с.5-6).

Згідно довідки № 11224 від 12 грудня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Як вбачається з акту, складеному 12 грудня 2018 року депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 з 2008 року за адресою: АДРЕСА_2 не проживає (а.с.8).

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, належному позивачу, однак фактично там не проживає з 2008 року, відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад 1 рік, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою НОМЕР_3, розташованою за адресою - АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.12, 77, 80, 263-268, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою НОМЕР_3, розташованою за адресою - АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко