Справа № 572/2960/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/2960/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, право власності на який позивач набула в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. У вказаному будинковолодінні зареєстрована сестра позивача - ОСОБА_2, яка не проживає у вказаному будиноковлодінні з 2009 року, оскільки добровільно залишила вказане помешкання. Однак, відповідач залишається зареєстрованою у вказаному житлі, чим порушує права позивача, що і стало приводом для звернення до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач подала письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилась вдруге, була повідомлена про час слухання справи належним чином, не повідомила суд про причини неприбуття (судом не приймається до уваги заява, яка надійшла на адресу суду електронною поштою від імені відповідача, оскільки підтвердження того, що вказана заява надіслана саме ОСОБА_2 суду не надано), відзив на позовну заяву відповідач також не подала. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду позивачем копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2009 року, видана за підписом нотаріуса Сарненської РДНК, свідчить про те, що позивач - ОСОБА_1, дійсно є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (частка ціла, форма власності - приватна), право власності на який виникло у позивача в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Право власності на вказане вище будинковолодіння позивачем зареєстровано 19 лютого 2009 року, що підтверджено дослідженою судом копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до довідки №566 від 19 жовтня 2018 року, наданої на запит Сарненського районного суду Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області - ОСОБА_2 дійсно зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 з 28 липня 2009 року.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із наявної в матеріалах справи довідки №3268 від 2 жовтня 2018 року, виданої Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області встановлено, що ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, а саме : по АДРЕСА_1, не проживає з 2009 року.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованою у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає більше року.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, припинення дії, яка порушує право.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В позовній заяві позивач зазначала, що наявність реєстрації у належному їй на праві власності житлі сторонньої особи порушує її права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована у АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2) такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 належним на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительці АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна