ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 жовтня 2017 року ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 , про відшкодування збитків, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» збитки в сумі 40713 грн. 07 коп. і також стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» судові витрати по 800 грн. з кожного окремо (всього 1600 грн.) (а.с.4-6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про відшкодування збитків та судових витрат задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» збитки (заборгованість) в сумі 40713 грн. 07 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с.152-155).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вирішити питання судових витрат (а.с.157-163).

Апеляційна скарга мотивована тим, що навіть у разі допущення нею порушень правил користування електричною енергією, розрахунок збитків позивачем здійснено невірно.

Позивачем було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж», нова назва Акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі, надає послуги електропостачання за адресою АДРЕСА_1 , де абонентом є відповідач ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору від 21 жовтня 2016 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» і ОСОБА_1 , про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області на особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 , є власником квартири по АДРЕСА_1 (а.с. 50).

Під час планової перевірки представниками Дніпропетровських міських електричних мереж 27 вересня 2016 року згідно їх повноважень, наданих їм п. 21 та п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, стану електричних приладів обліку та електроустаткування за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, шляхом самовільного підключення до електромережі зі зміною схеми підключення поза приладом обліку електроенергії з порушенням схеми обліку, споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, збитків, про що був складений акт. Акт про порушення №122186 від 27 вересня 2016 року підписаний представниками енергопостачальника та ОСОБА_2 , особисто.

26 жовтня 2016 року на засіданні комісії ДМЕМ 5-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення було оформлено протокол №998/122186 та розрахунок розміру відшкодувань збитків, відповідно до якого на ОСОБА_2 , покладається обов`язок зі сплати грошової суми за не обліковану електричну енергію в розмірі 40713,07 грн. в розрахунку з 27 вересня 2013 року по 27 вересня 2016 рік (а.с.8-10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, що спричинило матеріальну шкоду та порушило права енергопостачальної компанії, а розрахунок збитків визначений у відповідності вимог чинного законодавства.

Проте погодитися з таким висновком колегія суддів не може.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 6 липня 1999 року (надалі - ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 122 від 8 лютого 2006 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року (далі Методика).

Матеріалами справи підтверджується факт того, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

27.09.2016 року представниками ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго в присутності ОСОБА_2 складено акт про порушення НОМЕР_2 №122186 (а.с.8).

Згідно протоколу № 998/122186 від 26.10.2016 р. прийнятого на засіданні комісії 5 РЕМ по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії прийнято рішення, що акт про порушення Н №122186 від 27.09.2016р. складено правомірно. Крім того, зазначено, що обсяг недорахованої електроенергії складає 43401 кВт*г на суму 40713,07 коп. Протокол складено в присутності ОСОБА_2 , яка з рішенням комісії та з нарахуванням не погодилася (а.с.9).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією згідно із законодавством України.

Згідно з пунктом 53 Правил №1357 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Як визначено Правилами №1357, об`єкт споживача це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрофікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування.

На час складання акту відповідач ОСОБА_2 за цією адресою не проживала та не є співвласником квартири, тому вона не є споживачем послуг, які надаються позивачем за цією адресою. Фактичне її проживання за цією адресою на час складання акта позивачем не доведено.

Зокрема з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУМВС УДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.24), доказів на спростування зазначеного та підтвердження того що ОСОБА_2 є споживачем електроенергії АДРЕСА_4 Слави, 30/2/1 позивачем не надано.

Отже, на думку колегії суддів відсутні підстави стягнення суми збитків з ОСОБА_2 .

Також колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення суми збитків з ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_1 , акт про порушення Н №122186 від 27.09.2016 р. складено за її відсутності, засідання комісії 5 РЕМ про розгляд актів про порушення Правил користування електричною енергією для населяння, яке відбулось 26.10.2016 р. - проводилось без присутності власника ОСОБА_1 , що є суттєвим порушенням. Належні та допустимі докази про отримання ОСОБА_1 повідомлення відсутні.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Також, ЄСПЛ у рішенні від 04 квітня 2019 року у справі «KUNERT v. POLAND» (заява № 21851/03) констатував відсутність порушення права на справедливий суд, закріпленого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки заявник не проявив належної старанності в оформленні процесуальних документів, які він подав до суду.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2019 року апелянту відстрочили сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 2400 грн.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року скасувати.

В задоволені позову публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" на користь держави судовий збір у розмірі 2400 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: