ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю заявника ОСОБА_1,

за участю стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Фастові Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 11.09.2018 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_5 звернувся із заявою, у якій просить переглянути за ново виявленими обставинами судовий наказ, виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області від 11.09.2018 року про стягнення з заявника на користь ОСОБА_3, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з заявником. ОСОБА_1, піклується про сина , забезпечує всім необхідним, а мати дитини не займається вихованням дитини та не відомо де знаходиться.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив скасувати наказ про стягнення з нього аліменти на утримання сина.

В судовому засіданні стягувач проти заявлених вимог заперечувала і просила залишити аліменти на дитину.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви та судового наказу, суд дійшов до наступного.

При розгляді справи судом встановлено, що 11 вересня 2018 року суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишовою Є.Ю. видано судовий наказ за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер:НОМЕР_1, зареєстрований:ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідент.номер:НОМЕР_2 проживає, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп..

Згідно з статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділуУ цьогоКодексу.

Згідно з частинами 1,2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч. 2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обовязку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст.184 цього ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Заявник в даному випадку як на підставу перегляду наказу вказує про проживання дитини з ним та добровільне надання ним допомоги і не проживання дитини з матірю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. Під час шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Місце проживання ОСОБА_4, за рішенням суду не визначалося. Неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 за вказаною адресою зареєстровані та проживають мати дитини ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_1.

Вказаний житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_3, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з частиною 5 статті 183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти. Таке місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків, відповідно до ч. 1 ст.160 СК України.

Відтак, оскільки заявником не представлено жодних доказів на підтвердження підстав для скасування наказу за нововиявленими обставинами, матір дитини на законних підставах звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення аліментів, незалежно від надання батьком добровільної допомоги дитині, а також місця проживання дитинини за рішенням суду не встановлювалося.

Піклування про дитину та забезпечення її всім необхідним, суд розцінює, як добровільне виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дитини, піклування про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Інші доводи, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти матір права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду.

Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

За таких обставин, суд не вбачає достатніх підстав для перегляду судового наказу за ново виявленими обставинами.

Керуючись ст.260,261,423,429 ЦПК України, на підставі ст.160,181,183,184, СК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суд

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 11.09.2018 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Головуючий суддя Г.В.Соловей