Справа № 462/6253/16-ц
УХВАЛА

21 січня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

з участю секретаря Колобич О.О.

з участю заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача- Кордонець М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген» від 29.01.2014 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 28 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено суб'єктам державної реєстрації проведення щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Євген" реєстраційних дій, пов'язаних зі зміною статутного або складеного капіталу, зміною складу або інформації про засновників та державною реєстрацією змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Євген".

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29.10.2018 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребувано із Залізничного районного суду м. Львова дану справу.

УхвалоюЗалізничного районного суду м. Львова від 03 січня 2019 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу до перегляду ухвали у справі в порядку касаційного провадження.

Заявник ОСОБА_1 11.01.2019р. звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 року. В обгрунтування своєї заяви покликається на те, що він та ОСОБА_5І, будучи власниками часток у ТзОВ «Євген» не можуть розпорядитися своїми частками, а товариство не може провести належним чином відповідні реєстраційні дії. Відповідно застосованими заходи забезпечення, також істотно порушено права ТзОВ «Євген», так як товариство не може належним чином зареєструвати зміни, які відбулися серед складу учасників товариства. Зазначає, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами. Крім того, ТзОВ «Євген» навіть не є стороною по справі. При застосуванні судом таких заходів забезпечення позову не враховано те, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Крім того, застосовані судом заходи забезпечення позову за своєю суттю дублюють заходи забезпечення позову застосовані Галицьким районним судом м.Львова у справі №461/10920/14, яким було накладено арешт на 100 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТзОВ "Євген" . У матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим та утруднить виконання рішення суду, тому вжиття заходів забезпечення позову у справі є необгрунтованими та безпідставними, а відтак, підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, дав пояснення аналогічно викладеним в заяві про скасування заходів забезпечення позову та просить таку задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили та зазначили, що судом правильно застосовано заходи забезпечення позову і відсутні правові підстави для скасування цих заходів.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і суд вважає за можливе, розглянути заяву у його відсутності.

Заслухавши думку ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6, розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статтей 18, 149 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як зазначено в ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

У відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Як вказано у ч. 10 ст. 158 ЦПК України, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 03 січня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку касаційного провадження.

Суд не приймає до уваги покликання заявника на те, що обраний судом вид забезпечення позову може перешкодити господарській діяльності ТзОВ «Євген», оскільки ОСОБА_1 не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б стверджували про наявність будь-яких труднощів у діяльності даного товариства, зокрема, внаслідок постановленої ухвали, а відтак, суд вважає, застосований судом захід забезпечення позову не є таким, що перешкоджає нормальній діяльності ТзОВ «Євген».

Крім того, суд вважає безпідставними твердження заявника щодо того, що він та ОСОБА_5 як власники часток у ТзОВ «Євген» у звязку із вжиттям судом заходів забезпечення позову не можуть розпоряджатися своїми частками на власний розсуд, оскільки як зазначає сам заявник, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року накладено арешт на 100,00 % корпоративних та майнових прав у ТзОВ «Євген», власником яких, на той час, був виключно ОСОБА_4

Також, суд критично оцінює покликання заявника на вжиття судом заходів забезпечення позову попри дію ухвали Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року, оскільки вжиті судами заходи забезпечення справи стосуються докорінно різних справ, з різним предметом і піставами спору, та жодною нормою ЦПК України не передбачена заборона суду вживати заходи забезпечення позову, якщо такі заходи вжито у іншій справі.

Враховуючи, що провадження по цивільній справі зупинено, а також що ОСОБА_1 не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, заявникне покликається на жодні обставини, які б могли бути підставою для скасування заходів забезпечення позову в розумінні вимог чинного ЦПК України, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, а тому вважаю, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено - 23.01.2019р.

Суддя: