Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/463/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання: Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.09.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши ОСОБА_1 .. кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 51175.60 грн., яка складається з наступного: 4325.10 грн. - заборгованість за кредитом; 38105.86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5831.52 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2413.12 грн. штраф (процентна складова). та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2018 року задоволено позовні вимоги позивача, стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитом в розмірі 51175.60 грн., вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою від 14 серпня 2019 року заочне рішення від 19.09.2018 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. У поданому раніше відзиві на заяву про перегляд заочного рішення вказував, що посилання відповідача на те, що він не укладав договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» спростовується анкетою заявою та довідкою про умови кредитування, які підписані відповідачаем та свідчать про укладення між сторонами договору. Відповідач, підписавши відповідну анкету та довідку висловив згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено процентну ставку у розмірі 22.80% на рік, що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Випискою по рахунку підтверджено, що відповідач отримавши картку почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість ОСОБА_1 про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами.

Щодо посилання відповідача на попуск строків позовної давності, то вказувала, що

Сторони погодили, що договір діє до повного виконання зобов`язань, тому укладений договір є чинним, так як відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Вважала, що наявні підстави для задоволення позову та просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, з урахуванням відсотків за їх користування, пені, та штрафів.

Відповідач ОСОБА_1 у своїх заявах до суду заперечував факт укладання договору між сторонами, оскільки позивачем не надано договору від 06.09.2007 року та в разі встановлення факту наявності договірних відносин просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, так як строк дії картки сплив, а позивач, звертаючись до суду не ставить питання про поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 даної статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 06.09.2007 року ОСОБА_1 була підписана заява, згідно якої останній отримав кредитну карту, з встановленим на ній кредитним лімітом, з можливістю його подальшої зміни з базовою відсотковою ставкою 22.80% із розрахунку 360 днів на рік.

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору відповідачу були визначені умови надання кредитних коштів; пільговий період; базова відсоткова ставка; комісія за кредитне обслуговування; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді ); порядок сплати штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язання.

З даними умовами кредитування ОСОБА_1 ознайомився 09 вересня 2007 року, що засвідчив своїм підписом.

Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання, тощо.

Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і ці обставини спростовують доводи відповідача, про не укладення кредитного договору.

З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 , отримавши картку почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість відповідача про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Тобто, відповідач своїми діями визнав наявність з позивачем зобов`язань за кредитним договором.

Посилання відповідача на те, що між ним та ПАТ «ПриватБанк» не було укладено кредитного договору повністю спростовується вказаними вище доказами, які у своїй сукупності підтверджують наявність кредитних відносин, які виникли з договору приєднання від 06.09.2007 року.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем доведено що ОСОБА_1 отримавши картку НОМЕР_1 з встановленим на ній кредитним лімітом повністю усвідомлював походження грошових коштів на цій картці, їх призначення а також порядок розрахунків за цією карткою. Термін дії картки було визначено до 08/11. Дані обставини підтверджуються, зокрема випискою по рахунку з якої вбачається що ОСОБА_1 після отримання картки почав нею активно користуватися, знімаючи кредитні кошти, а в подальшому здійснювати її поповнення.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

ОСОБА_1 взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість.

Представлений банком при подачі позову розрахунок кредитної заборгованості станом на 28.02.2018 року складає 51175.60 грн., яка складається з наступного: 4325.10 грн. - заборгованість за кредитом; 38105.86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5831.52 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2413.12 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статей 11-13, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Як встановлено судом, всіх вимог, щодо додержання форми укладення договору, узгодження його істотних умов сторонами було додержано у повній мірі, та порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної виплати коштів за договором приєднання призвело до утворення заборгованості у вказаному позивачем розмірі.

У свою чергу під час розгляду справи в суді відповідачем подано письмову заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Верховним Судом в постанові від 28.03.2018 (справа №14-10 цс 18) була висловлена позиція, відповідно до якої у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Відповідно до умов Договору та правил надання банківських послуг, картка діє до останнього місяці вказаного на лицевій стороні карти включно. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14.

З наданої позивачем довідки вбачається, що ОСОБА_1 22.08.2007 року отримав кредитну картку за № НОМЕР_1 з терміном дії до серпня 2011 року.

У відповідності до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки дія картки видана ОСОБА_1 закінчилась 01 вересня 2011 року, а позов подано 04 квітня 2018 року, суд дійшов висновку про те, що такий заявлено після спливу загальної позовної давності.

Одночасно суд враховує, що дійсно частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи не вбачається, що сторонами було у встановленому порядку погоджено збільшення строку позовної давності, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, відповідно до положення частини першої статті 259 ЦК України.

Посилання позивача на те, що договір діє до повного його виконання, суд не приймає до уваги, оскільки жодного договору з приводу збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалося.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України ).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки на картці вказано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, тому строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів щомісячно, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Крім того, як встановлено судом, відомостей щодо перевипуску карти матеріали справи не містять та позивачем не доведено. З огляду на вказане, строк дії картки закінчився 01 вересня 2011 року. У свою чергу ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з позовом лише в квітні 2018 року, з пропуском строку позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором.

За таких обставин, оскільки позивачем заявлено позов після спливу позовної давності, у відповідності до вимог ч.5 ст.267 ЦПК України не наведено перед судом обґрунтованих доводів про поважність причин пропуску трирічного строку на звернення до суду, а також про наявність обставин зупинення, переривання, чи досягнутої домовленості між сторонами про збільшення строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за спливом позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача судових витрат.

Керуючись ст. 257, 259, 267, 634, 638 ЦК України, ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі, протягом 30 днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко