Справа № 159/5387/19
Провадження № 2/159/1378/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані та проживають разом з позивачем її дочка, двоє внуків та рідна сестра. Крім цього, у зазначеній квартирі є зареєстрованим, однак не проживає без поважних причин фактично більше двох років, повнолітній син позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею, як власником житла, та відповідачем, як користувачем житла, стосовно його проживання та користування нерухомим майном не існує. Відповідач участі в утриманні належного позивачу на праві власності нерухомого майна не приймає. Позивач вказує, що неодноразово зверталась до відповідача із проханням та вимогою знятись з реєстраційного обліку у її будинку, оскільки їй доводиться багато сплачувати за комунальні послуги, однак відповідач не реагує. Позивач є пенсіонеркою та інвалідом ІІІ групи, змушена сплачувати комунальні послуги за непроживаючу у будинку людину, та по причині цього не має можливості оформити субсидію Таким чином, позивач вважає, що відповідач, перебуваючи на реєстраційному обліку за адресою вказаного нерухомого майна, чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Враховуючи наведене та покликаючись на норми чинного законодавства, позивач просить заявлений нею позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явились. Представником позивача було подано до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про визнання позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.09.1999 року, виданим Волинським обласним бюро технічної інвентаризації.

У житловому будинку АДРЕСА_1 , крім ОСОБА_1 , зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією будинкової книги № 03323 для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.

Наведені та досліджені судом вище перелічені докази є належними та допустимими і доказів, які б їх спростовували, сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, суду не надано.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Зокрема, ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не проживає близько двох років, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік.

При цьому, суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку перешкоджає їй вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідача породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг.

Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останньогослід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженця с.Тумин Локачинського району Волинської області) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

ГоловуючийП. Ю. Бойчук