Справа № 738/1914/19
№ провадження 2/738/568/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi Слісаря А.В.,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi у порядку спрощеного позовного провадження цивільну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаним вироком було встановлено, що 04 жовтня 2018 року близько 18-30 годин, ОСОБА_3 знаходячись біля господарства АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_1 , умисно наніс останньому дерев`яною палицею не менше двох ударів в область тулуба та спини справа, внаслідок чого ОСОБА_1 було заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини, що супроводжується синцем поперекової ділянки справа по задній поверхні грудної клітини справа та переломом восьмого ребра по задньо-паховій лінії з помірним зміщенням. Позивач вказує, що йому як потерпілому від злочинних дій відповідача, завдано матеріальних збитків на загальну суму 3761,58 грн. витрачених на лікування, перебуваючи у Менській ЦРЛ з 07.10.2018р. по 19.10.2018р. Крім того, позивач зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, яку від оцінює на суму 50000 грн., оскільки від вище вказаних злочинних дій відповідача йому були спричинені моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреби в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на проблеми одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакція замикання, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурення, приниження честі. В момент отримання тілесних ушкоджень, переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Являється інвалідом другої групи та має хворе серце. Відповідач по справі не просив вибачення та не відшкодував завдані збитки.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що позивач постійно зловживає спиртними напоями як до нанесення йому тілесних ушкоджень так і після. Позивач сам спровокував його на вчинення злочину. Позивача вдарив палицею один раз.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що не доведено, що була завдана моральна шкода, оскільки позивач не звертався до лікаря психіатра за допомогою. Крім того, позивач мисливець та кожен рік проходить медогляд у тому числі у психіатра. У фіскальних чеках вказані ліки, яких не призначали позивачу.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що була свідком злочину та бачила, що його спровокував позивач, оскільки він перший почав ображати відповідача. Проживає по сусідству із сторонами. Зазначила, що іноді спілкується із позивачем, який веде нормальний спосіб життя, на хвору людину не схожий. Позивач зловживає спиртними напоями.

Суд, заслухавши вступне слово присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаним вироком було встановлено, що 04 жовтня 2018 року близько 18-30 годин, ОСОБА_3 знаходячись біля господарства АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_1 , умисно наніс останньому дерев`яною палицею не менше двох ударів в область тулуба та спини справа, внаслідок чого ОСОБА_1 було заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини, що супроводжується синцем поперекової ділянки справа по задній поверхні грудної клітини справа та переломом восьмого ребра по задньо-паховій лінії з помірним зміщенням.

Вказаний вирок набрав законної сили 04 квітня 2019 року.

Згідно повідомлення КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради № 988 від 12.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради з 07.10.2018 року по 19.10.2018 з діагнозом закритий перелом VІІІ ребра, забій поперекового відділу хребта. Отримував лікування: анапірон 100,0 - № 18, сертофен 2,0 - № 18, ізосол 200,0 - № 1, ефмерин 1,0 - № 16, лідокаїн 2% 2,0 - №16 (а.с. 10), що також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у поліклініку за місцем проживання № 4295 х/в від 19.10.2018 року (а.с. 9).

З доданих до позову фіскальних чеків встановлено, що ОСОБА_1 витратив на вищевказане лікування 3761,58 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїм злочинними діями, спричинив ОСОБА_1 матеріальних збитків на загальну суму 3761,58 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вище вказаним вироком, який набрав законної сили, встановлено, що саме ОСОБА_3 завдав ОСОБА_1 тілесні ушкодження, внаслідок чого останній витратив на своє лікування 3761,58 грн., а тому суд приходить до висновку, що вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд

визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,

душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру

немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та

зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне

- за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого -

спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При

цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та

справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо нього відповідача, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його особистому житті у зв`язку з лікуванням та відновленням своїх порушених прав після нанесення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку за необхідне задовольнити позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) на відшкодування матеріальної шкоди 3761,58 грн.(три тисячі сімсот шістдесят одна грн. 58 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.(десять тисяч грн.)

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.11.2019 р.

Суддя А.В. Слісар