У Х В А Л А

05 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 757/12721/17-ц

Провадження № 14-686цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів Антонюк Н.О., Анцупової Т.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Пророка В.В., Рогач Л.І., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року, та

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» кошти у розмірі 311 грн 80 коп. матеріальної шкоди та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів у розмірі 311 грн 80 коп. скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 33 грн 90 коп. пені; у задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Рішення Печерського районного суду від 22 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір її відшкодування до 1 000 грн.

У жовтні 2017 року ПАТ «Українська залізниця» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що правові підстави для стягнення пені на користь позивача на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.ПАТ «Українська залізниця» вважає, що суди не врахували того, що запізнення поїзда сталося не з вини перевізника, а через недостатню ефективність гальм в результаті обмерзання кліщових механізмів у несприятливих погодних умовах, що в силу вимог ст. 922 ЦК України виключає відповідальність перевізника. Цивільно-правові відносини, які виникли між сторонами, ґрунтуються на підставі договору перевезення пасажира та багажу, умовами якого право на відшкодування моральної шкоди у разі порушення його умов, не передбачено. Не встановлено такого виду цивільної відповідальності також і Правилами перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1196 від 27 грудня 2006 року, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 розд. XIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

23 жовтня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 5 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалу суду мотивовано тим, що якщо пасажиру завдана шкода, що пов`язана із ушкодженням здоров`я, то шкода відшкодовується за правилами відшкодування недоговірної шкоди, в тому числі відшкодовується і моральна шкода. Але якщо шкода завдана іншим благам, що належать пасажиру, то можливість відшкодування моральної шкоди залежіть від того чи є про це вказівка у законі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Стаття 16 цього Закону була викладена в аналогічний редакції. Редакція п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» від 19 травня 2011 року пов`язує можливість відшкодування шкоди із вказівкою в законі. Тому можливість відшкодування моральної шкоди споживачам була значно звужена, не будь-яка шкода яка виникла підлягає відшкодуванню.

Спеціальним законом у відповідній сфері є Закон України від 19 травня 2011 року «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції». Цей закон значно звужує права споживачів, в тому числі щодо обсягу відповідальності та щодо доведення завдання шкоди. Під поняття продукції підпадає тільки рухоме майно. Послуги та роботи не підпадають під дію Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції». А шкодою є тільки завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення об`єкта права власності.

Таким чином, шкода завдана недоліками виконаних робіт чи послуг взагалі не підпадає під дію цього спеціального Закону («Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції»).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» до відносин, не врегульованих цим Законом, застосовуються положення цивільного, процесуального законодавства та законодавства про захист прав споживачів.

Щодо відшкодування завданої шкоди споживачу не зазнала змін тільки редакція п. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Але, вона не може тлумачитися окремо від п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 цього Закону.

Таким чином, згідно із формулюванням п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 19 травня 2011 року, шкода споживачу відшкодовується не у всіх випадках завдання шкоди (як це було до 2011 року, сам факт завдання шкоди, майнової чи немайнової, був підставою для відшкодування шкоди), а у випадках зазначених у законі. При цьому шкода завдана недоліками виконаних робіт чи послуг не підпадає під дію Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції». Тому, якщо шкода завдана недоліками виконаних робіт чи послуг, застосуванню підлягають інші норми законодавства.

Отже, норми Закону України «Про захист прав споживачів» щодо відшкодування моральної шкоди можуть бути поширені на правовідносини, які виникають з договірних відносин, але не безумовно, а із дотриманням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст.16 цього Закону.

Однак, п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 19 травня 2011 року не містить належного обґрунтування, яким законом передбачена можливість відшкодування моральної шкоди споживачу у цій справі, якщо в Законі України «Про захист прав споживачів» не передбачено прямо її відшкодування, а є відсилка на положення закону, яким не у всіх випадках є спеціальний закон («Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції»).

На думку колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначені обставини і законодавча невизначеність свідчать про наявність виключної правової проблеми, що стосується усіх спорів про відшкодування моральної шкоди, яка виникла внаслідок виконання умов договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Велика Палата Верховного Суду вважає такі висновки про наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати недостатньо обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Згідно пункту 2 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1997 року № 252, обслуговування громадян залізничним транспортом регулюється Законами України «Про транспорт», «Про залізничний транспорт», «Про підприємництво», «Про захист прав споживачів», «Про підприємства в Україні», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Проте, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах.

Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, відповідними положеннями інших законів визначено умови відшкодування шкоди.

Вказані норми закону були розтлумачені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №490/8831/15-ц.

Крім того, виключна правова проблема як така, має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання щодо якого постає проблема невизначеності.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року відсутні посилання на показники, які б свідчили про те, що передача цієї справи до Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскільки відсутні кількісний та якісний показники щодо вирішення спорів у подібних правовідносинах, як і відсутні відомості про наявність проблеми невизначеності у вирішенні правового питання, то підстави для прийняття та розгляду Великою Палатою Верховного Суду указаної справи згідно з ч. 5 ст. 403 ЦПК України відсутні.

Згідно з ч. 6 ст. 404 ЦПК України, якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

За викладених обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи № 757/12721/17-ц до розгляду та повертає її колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною шостою статті 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду - для розгляду касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк О.Р. Кібенко

Т.О. Анцупова В.С. Князєв

С.В. Бакуліна Л.М. Лобойко

В.В. Британчук Н.П. Лященко

Ю.Л. Власов О.Б. Прокопенко

М.І. Гриців В.В. Пророк

Ж.М. Єленіна Л.І. Рогач

О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич

О.Г. Яновська