ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Кропивницький

справа № 398/3528/16-ц

провадження № 22-ц/4809/49/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Кіселика С.А., Мурашка С.І.,

секретар судового засідання Савченко Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Айсберг», ОСОБА_2,

третя особа - Управління дозвільно-погоджувальних процедур, адміністративних послуг Олександрійської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг», подану директором ОСОБА_2, на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року у складі судді Нероди Л.М. за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради про скасування державної реєстрації та визнання права власності,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» (далі ТОВ «Айсберг»), ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, про визнання реєстрації свідоцтва про право власності квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним № 9549951 від 30.04.2015 р. на ТОВ «Айсерг» недійсним, визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 20.02.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В.Ю., реєстровий №199. Відповідно до умов договору вона зобов'язалась сплатити в рахунок вартості квартири суму 29 587 грн. 00 коп. протягом 120 місяців, згідно встановленого сторонами графіку щомісячних платежів. Сторони договору визначили, що право власності на квартиру переходить до покупця за умови сплати в повному обсязі ціни квартири. Позивач сплатила всю суму і звернулася до Державного реєстратора з метою зареєструвати право власності, проте їй було відмовлено у реєстрації, з огляду на те, що право власності на вказану квартиру 30.04.2015 року зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Айсберг».

Посилаючись на те, що умови договору купівлі-продажу щодо сплати повної вартості квартири покупцем виконано, а продавець ухиляється від оформлення заяви про одержання коштів, незаконно передав спірне нерухоме майно на користь ТОВ «Айсберг», яке зареєструвало своє право власності, позивач з метою захисту свого права власності на спірну квартиру просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» на квартиру АДРЕСА_3

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачами не надано доказів щодо правомірності рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, слід визнати недійсним рішення державного реєстратора щодо реєстрації речового права на квартиру АДРЕСА_3 за товариством з обмеженою відповідальністю «Айсберг».

Суд також зазначив, що відповідач не визнавав належність права власності за позивачем на спірну квартиру, хоча остання вчинила всі необхідні дії, зокрема сплатила кошти у розмірі 29 587 грн., як передбачено п. 4 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 так як бажала зареєструвати право власності на придбану квартиру.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Айсберг» ОСОБА_2ставить питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. ТОВ «Айсберг» є власником спірної квартири, яка була передана ОСОБА_2 як внесок до установчого капіталу.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.12.2013 року по справі №398/7521/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про повернення ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3, що була передана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу який укладено 20.02.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського нотаріального округа Хоменко В.Ю за реєстровим № 199 та визнання права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_4 перерахували кошти ОСОБА_5 в сумі 29 587 грн., але ОСОБА_2 повернув ОСОБА_4 і не прийняв вказану суму.

Звертає увагу, що в разі не прийняття (ухилення) кредитором або уповноваженої ним особи від прийняття виконання зобов'язання від боржника, законом встановлений чіткий спосіб виконання зобов'язання, згідно ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або з разі іншого прострочення з їхнього боку. Вказаним способом для підтвердження виконання зобов'язання позивачка не скористалася.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_6, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 ЦПК).

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 20 лютого 2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 з розстрочкою платежу (а.с.9 т.1). Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Хоменком В.Ю.

Згідно умов договору продавець - ОСОБА_2 передає покупцеві - ОСОБА_1 майно: АДРЕСА_3, а покупець приймає майно і сплачує за нього оговорену грошову суму, яка становить 29 587 грн. Продавець і покупець підтверджують дійсність намірів при укладенні цього договору та те, що він не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину і не є зловмисним.

Пунктом 4 договору купівлі-продажу від 20.02.2009 року передбачено, що вартість квартири згідно довідки Олександрійського МБТІ за №219 від 10.02.2009 року складає 29587 грн. 00 коп. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 29587 грн. 00 коп., які покупцем будуть сплачені протягом 120 місяців згідно встановленого сторонами графіку помісячних платежів. Факт повного розрахунку за квартиру буде підтверджено письмовою заявою продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій посвідчується нотаріально.

На підтвердження сплати повної вартості квартири в розмірі 29 587 грн. ОСОБА_1надала копії квитанцій про перерахування на користь ОСОБА_2 коштів через Приватбанк (а.с.23-24 т.1).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення переданого товару за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу та визнання права власності (а.с.16-17 т.1). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2014 року рішення вказане судове рішення в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_2 кошти в розмірі 29587 грн. 00 коп. відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2009 року, тобто повністю виконала свої зобов'язання, однак ОСОБА_2 кошти не прийняв і повернув їх ОСОБА_4

Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка В.Ю. від 13 травня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації права власності на квартиру, з посиланням на п/п 1, 5, 6 п.1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки реєстрацію права власності здійснює державний реєстратор Державної реєстраційної служби після повної сплати покупцем вартості квартири (а.с.96 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спірну квартиру (а.с. 86-87 т.1). Встановлено, що 20.01.2015 року ОСОБА_2 як учасник ТОВ «Айсберг» передав до установчого капіталу цього товариства квартиру АДРЕСА_3, про що складено акт приймання передачі №1.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 56885812 від 07.04.2016 року проведено реєстрацію 30.04.2015 року права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 41,2 кв.м. та житловою площею 23,9 кв.м за власником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Айсберг» (а.с.75-76 т.1).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представником відповідачів суду надано: - копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно якого ТОВ «Айсберг» є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.76-77 т.2); - довідку про склад сім'ї від 07.07.2017 року, згідно якої у спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_9 (а.с.78 т.2); - копію паспортних даних ОСОБА_2, згідно якого відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.79-80 т.2); - копію статуту ТОВ «Айсберг», зареєстрованого 05.003.2015 року (а.с.81), згідно п.п.10,1 та 10.5. п.10 якого вкладом учасників товариства можуть бути будинки, споруди та інші матеріальні цінності, а також інші майнові права, товариство матиме право власності на будь-яке майно, що вноситиметься учасником товариства як їх вклад до статутного капіталу, учасник не матиме окремого права власності на майно внесене як вклад до статутного капіталу, або інше майно товариства (а.с.88 т.2).

Представником позивача суду надано: - копію рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.12.2013 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2014 року, якими відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення переданого товару за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу та визнання права власності (а.с.98-99 т.2), - копію рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2011 року (а.с.100 т.2), яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та повернення майна, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 10 лютого 2009 р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-родажу виконаним та про повернення надлишково сплачених коштів; - рішення Апеляційного суду Кіроворадської області від 27.09.2011 року, яким рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2011 року в частині визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 10 лютого 2009 р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скасовано та відмовлено у задоволенні в цій частині (а.с.101-102 т.2); - копію рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2012 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу квартири (а.с.103-104 т.2); - довідку про склад сім'ї від 26.12.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.108 т.2).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав; нерухоме майно земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з ст. 19 цього Закону Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Порядком Кабінету Міністрів України, від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», на момент виникнення правовідносин.

За умовами п. 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.

У п. 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено, що у разі проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву про державну реєстрацію права власності на таке майно та заяву про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно, заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього (п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Внесення до Єдиного державного реєстру запису, який не узгоджується з іншими чинними відомостями не допускається, тому в разі виявлення невідповідностей в Єдиному державному реєстрі особі надано право звертатись, зокрема до суду з позовом про скасування незаконного запису, що міститься в Державному реєстрі.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанціїне взяв до уваги, що позивачем не оспорюється підстава (правочин) виникнення у ТОВ «Айсберг» права власності на спірну квартиру, та не дав належної оцінки тій обставині, що реєстрація права власності за цим відповідачем відбулася після одержання ним свідоцтва про право власності на квартиру, індексний номер 37055469, виданого 30.04.2015 р., законність якого не оскаржується.

Висновки суду в частині скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Айсберг» грунтуються на припущеннях і помилково пов'язуються із презумцією неправомірності рішення державного реєстратора.

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру, суд не врахував вимог закону (ст.ст. 334, 655, 695 ЦК України) та умов договору щодо підстав і порядку виникнення такого права у нею як покупця за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу (п.п. 4, 17 договору)

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, статті 3, 4 ЦПК України (2004 року, чинного на час звернення з позовом).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач фактично не оспорюває право власності (правочин, на підставі якого воно набуте) ТОВ «Айсберг» на спірне майно, а просила визнати реєстрацію свідоцтва про право власності квартири АДРЕСА_3 недійсним, визнати за нею право власності на цю квартиру.

Оскільки правочин щодо внесення ОСОБА_2 спірної квартири як вкладу у майновій формі до статутного капіталу ТОВ «Айсберг» і правовстановлюючий документ (свідоцтво), що було підставою для реєстрації за ТОВ «Айсберг» права власності, є чинними (не визнані недійсними, не скасовані), суд не мотивував підстави визнання незаконності і скасування державної реєстрації від 30.04.2015 року права власності на квартиру АДРЕСА_3 Зокрема, суд не вказав, яке рішення про державну реєстрацію прав було скасовано, на підставі чого відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» необхідно внести запис до державного реєстру прав про скасування реєстрації прав.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недісною реєстрації свідоцтва про право власності на спірну квартиру за ТОВ «Айсберг» і визнання за нею права власності на цю квартиру, є безпідставними, оскільки позивачем не оспорюється підстава набуття і державної реєстрації права власності за відповідачем ТОВ «Айсберг», і не доведено обставини, за яких у неї виникло право власності на спірне нерухоме майно, з урахуванням ч. 4 ст. 334 ЦК України, та підстави для захисту цього права в порядку ст. 392 ЦК України.

У зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі за їх безпідставністю і недоведеністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір - 4352,30 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради про скасування державної реєстрації та визнання права власності відмовити в повному обсязі.

У відшкодування понесених судових витрат стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг», , 4352,30грн. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: С.А. Кіселик

С.І. Мурашко