Справа № 487/8713/18
Провадження № 2/487/908/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільченко А.П.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника позивача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про заміну заходу забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну заходу забезпечення позову накладеного ухвалою суду від 28.12.2018 року по справі №487/8713/18, а саме, просив скасувати арешт, накладений на ? частину квартири АДРЕСА_1 та накласти арешт на 1/3 частину домоволодіння 28 по провулку Парниковому четвертому у м.Миколаєві.

У судовому засіданні відповідач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, з посиланням на фактичні обставини викладені у заяві.

У судовому засіданні позивач та її представник у задоволені вимоги ОСОБА_3 про зміну заходів забезпечення позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 97352,77 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2018 року за клопотанням позивача було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3.

17.01.2019 року відповідач звернувся до суду з заявою про зміну заходу забезпечення позову шляхом зняття арешту з ? частини квартири АДРЕСА_3 та накладення арешту на 1/3 частину належного йому на праві власності домоволодіння 28 по провулку Парниковому четвертому у м.Миколаєві.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що сплатив заборгованість по аліментам у повному обсязі та вчиняє дії направленні на виконання свого зобовязання. Вказав, що у звязку з накладенням арешту на ? частину квартири АДРЕСА_2, він позбавлений права власника на реалізацію свого майна, оскільки 22.12.2018 року ним було укладено договір наміру купівлі-продажу житлового приміщення, та на теперішній час порушуються права третіх осіб покупців, які сплатили аванс, оплатили послуги нотаріуса та фактично вступили у користування квартирою до накладення на неї арешту.

Одночасно судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.01.2018 року здійсненим головним державним виконавцем Заводського ВДВС станом на 31.12.2018 заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Постановою головного державного виконавця від 28.12.2018 року у виконавчому провадженні №33571552 було знято арешт з майна боржника, накладений постановою про арешт майна боржника від 05.12.2018 року.

Відповідно до Договору про намір купівлі-продажу житлового приміщення, 22.12.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 домовились про укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. На підтвердження укладених зобовязань, покупець передала ОСОБА_3 аванс у розмірі 27430,00 грн. та взяла на себе витрати повязані з підготовкою обєкту до продажу.

Згідно до умов договору у разі не укладання договору купівлі-продажу квартири з вини продавця, останній буде зобовязаний повернути аванс та сплатити штраф 4,65 % від суми вартості квартири у розмірі 54860,00 грн.

Частиною 1 ст. 156 ЦПК України встановлено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у по справі «ОСОБА_6 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Позовною заявою ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 97352,77 грн.

При розгляді заяви ОСОБА_3 не заперечував своїх зобовязань по сплаті на користь позивачки пені за несвоєчасну сплату аліментів за зазначений період у розмірі 29576 грн., надавши суду розрахунок, здійснений з урахуванням правової позиції, викладеної у Постанові ОСОБА_7 Верховного суду України №14-37цс18 від 25.04.2018 року.

З врахуванням вище наведеного, а також беручи до уваги ті підстави, з приводу яких позивач заявила клопотання про застосування заходів забезпечення позову, вчинені відповідачем дії направленні на виконання зобовязання, беручи до уваги, що арешт накладений ухвалою суду від 28.12.2018 року порушує права третіх осіб, враховуючи те, що у власності відповідача наявне інше нерухоме майно, накладення арешту на яке, буде достатньою гарантією для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву про зміну заходу забезпечення позову слід задовольнити, скасувавши арешт накладений на ? частку квартири АДРЕСА_4 та наклавши арешт на 1/3 частину домоволодіння 28 по провулку Парниковому четвертому у м.Миколаєві

Керуючись ст. 156,158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про зміну заходу забезпечення позову по цивільній справі №487/8713/18 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 28.12.2018 року, на ? частину квартири АДРЕСА_4.

Накласти арешт на 1/3 частину домоволодіння 28 по провулку Парниковому четвертому у м.Миколаєві, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 645від 13.09.2018 року

Ухвала в частині забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали для негайного виконання направити до регіонального сервісного центру МВС України у Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з її отримання.

Оскарження ухвали в частині забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк