Справа № 182/7084/18
Провадження № 2/0182/919/2019
22.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.
при секретарі Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 1995 року, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстровий № 2-2126, належить житловий будинок з надвірними будівлями № 5 провулок Іжевський в м. Нікополі Дніпропетровської області.
На даний час в зазначеному житловому будинку зареєстрована позивач разом зі своєю сімєю, а також її колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким був розірваний 01 листопада 2005 року.
Відповідач ОСОБА_2 з 2005 року не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в утриманні будинку та жодних його особистих речей в ньому не має.
Наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку створює її перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, оскільки вона змушена сплачувати за нього деякі комунальні послуги, що зокрема, позбавляє її можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
Враховуючі те, що ОСОБА_2 з 2005 року не проживає у спірному житловому будинку, однак добровільно не бажає знятися з реєстрації, тому позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5.
Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.13).
Про розгляд даної справи відповідач ОСОБА_2 був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.16), однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом.
Частиною 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 серпня 1995 року нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстровий № 2-2126, належить житловий будинок з надвірними будівлями № 5 провулок Іжевський в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.5).
Разом з позивачем та її сімєю в належному їй житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.4), який доводиться їй колишнім чоловіком.
Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний 01 листопада 2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 533 (а.с.5).
З 2005 року відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним Актом від 11 вересня 2018, затвердженим головою квартального комітету № 6 ОСОБА_4 (а.с.4).
Визнання ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 5 по провулку Іжевському в м. Нікополі Дніпропетровської області позивачу необхідно зокрема для подальшого оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.
Враховуючи те, що відповідач не проживає в спірному житловому будинку з 2005 року,суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5.
За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,218,263-265,280 ЦПК України, ст. ст. 317,319,280,405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст судового рішення складено 22 січня 2019 року.
Суддя: ОСОБА_5