Справа № 690/525/18
Провадження № 2-о/690/1/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

заявник та її представник просять суд встановити факт, що вона ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали спільно, як подружжя однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2003 по 26.06.2008 за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з кінця жовтня 2003 стали проживати разом за адресою: АДРЕСА_2. Вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного, несли спільні витрати по утриманню житла, відвідували родичів та знайомих, разом приймали гостей. Під час їхнього спільного проживання ніхто із них в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, оскільки вона залишилася вдовою після смерті свого першого чоловіка, а ОСОБА_5 розірвав свій попередній шлюб 12.05.2003. 27.06.2008 вона та ОСОБА_5 офіційно зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, у зв'язку з чим вона та діти ОСОБА_5 (ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в усній формі у видачі довідки про заведення спадкової справи. Встановлення цього факту необхідне їй для реалізації права на прийняття спадщини. Вирішити вказане питання в позасудовому порядку неможливо, саме тому вона і звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України), а тому суд вважає, що вони в судове засідання не з'явилися без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги ОСОБА_2 законні та обґрунтовані.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с11). Після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.10) ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 27.06.2008. Однак спільно проживати вони розпочали в кінці жовтня 2003 за адресою: АДРЕСА_3. Вони несли спільні витрати по утриманню житла та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Під час їхнього спільного проживання без шлюбу ніхто із них в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, оскільки заявник, відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 8) залишилася вдовою після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, а ОСОБА_5 розірвав свій попередній шлюб 12.05.2003, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що у вказаний період часу заявник та покійний ОСОБА_5 дійсно проживали однією сім'єю, оскільки вони близько спілкувалися та разом проводили дозвілля.

Крім того, факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджується фототаблицями (а.с.40-50).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв'язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім'ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв'язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

А тому, суд вважає за необхідним встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали спільно, як подружжя однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2003 по 26.06.2008 за адресою: АДРЕСА_1.

Питання про відшкодування судових витрат заявник не ставить.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76, 78, 81, 258, 259, 263-265, 294, 315-316, 354-356, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м.Топки, Кемеровської області, Росія та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м.Херсон, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали спільно, як подружжя однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2003 року по 26 червня 2008 року за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило