АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/603/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентини Петрівни на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року, ухваленого від головуванням судді Шимчик Р.В. у справі за позовом ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ТОВ «ЛВС 2012», приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» звернулося до суду

з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи вимоги тим, що постановою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» по лоту №1, проведеного товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» 06 жовтня 2015 року о 9 год. 00 хв. у м. Київ АДРЕСА_1 Толстого АДРЕСА_2 57; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ- Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012».

Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2017 року вказана ухвала залишена без змін.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що об`єкти, які були реалізовані за недійсним договором купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, зареєстровані за різними реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна: комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та на комплекс за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року та акту про передання права власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2015 року весь комплекс будівель загальною площею 32568,3 м2, розташований по вул. Любомської Євгенії АДРЕСА_4 Радгоспна АДРЕСА_5 , 7 АДРЕСА_3 , було реалізовано за 2333201 гривень 58 копійок.

ОСОБА_1 придбав 51/1000 частину комплексу, розташованого за вказаною адресою у ТОВ «ЛВС-2012».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року по справі №04/5026/803/2012 визнано недійсним договір, на підставі якого набуто право власності ТОВ «ЛВС-2012».

ПАТ «Укрексімбанк» звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом про визнання недійсними результатів аукціону та договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області 17 грудня 2015 року до участі у справі про визнання недійсними результатів аукціону та договору залучено в якості третьої особи ТОВ «ЛВС-2012», тобто ТОВ «ЛВС-2012» знало про наявне судове провадження та його подальші результати.

Крім того, ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» по лоту №1, проведеного товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» 06 жовтня 2015 року о 9 год. 00 хв. у м. Києві АДРЕСА_1 57; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ- Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012».

В подальшому вказана ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 06 липня 2016 року.

Разом з тим, в період з 22 березня 2016 року по 05 липня 2016 року ухвала господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року була чинною.

Таким чином, ТОВ «ЛВС-2012», у зв`язку з визнанням недійсним правовстановлюючого документу не мало право відчужувати майно, оскільки не було його власником.

На підставі викладеного, враховуючи в подальшому уточнені позовні вимоги, позивач просив суд витребувати у ОСОБА_1 51/1000 частину комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входять:

нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу), Г Площа: загальна проща 216,7 м?;

нежитлова будівля (гараж АТЦ) Д загальною площею 1002,3 м2;

нежитлова будівля (вагова №1 з навісами) З загальною площею 43,7 м2; нежитлова будівля (вагова №2 з навісами) З1 загальною площею 44,4 м2; нежитлова будівля (вагова №3 з навісами) З2 загальною площею 43,6 м2; нежитлова будівля (вагова №4 з навісами) загальною площею 44,4 м2;

нежитлова будівля (диспечерська з навісами) І загальною площею 77,7 м2; нежитлова будівля (будівля АЗС) К загальною площею 14,5 м2;

нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряка) Л1 загальною площею 32,8 м2;

нежитлова будівля (трансформаторна №8) О2 загальною площею 14,8 м2; нежитлова будівля (ангар-склад) Р загальною площею 329,3 м2;

нежитлова будівля (кладова МТС) И загальною площею 4,5 м2;

нежитлова будівля (сторожка АЗС) К1 загальною площею 7,3 м2;

нежитлова будівля (склад) Л13 загальною площею 50,5 м2;

нежитлова будівля (зварювальний цех) М4 загальною площею 54,4 м2; нежитлова будівля (столярний цех) М5 загальною площею 38,5 м2;

нежитлова будівля (трансформаторна №10) загальною площею 22,3 м2; нежитлова будівля (депо) Ю загальною площею 71,6 м2;

нежитлова будівля (депо з прибудовою) Ю1 загальною площею 175,7 м2;

гуртожиток з підвалом Я загальною площею 1055,4 м2;

нежитлова будівля (ЗРУ-6кв трансформаторна №1) С;

паточний чан ХХХІV;

криниця ХХХVІІ;

криниця ХХХVІІІ;

резервуар ХХХІХ;

естакада ХХХХІ;

естакада ХХХХІІ;

залізнична гілка ХХХХІV;

огорожа №1,3;

ворота №11,12,13,14;

вбиральня У5;

навіс Ш;

паточний чан ХХХV.

Також позивач просив скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 Григоровича 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень , індексний номер 32939538 від 15.12.2016р., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( т.1 а.с.109).

В судовому засіданні 08 грудня 2017 року судом ухвалено залучити у якості третіх осіб ТОВ «ЛВС-2012» та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. ( т.1 а.с. 158).

Заочним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 нерухоме майно, придбане на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року, до складу якого входять: нежитлова будівля (гараж АТЦ) під літерою Д загальною площею 1002,3 м2; нежитлова будівля (диспетчерська з навісами) під літерою И загальною площею 77,7 м2; нежитлова будівля (кладова МТС) під літерою И загальною площею 4,5 м2; нежитлова будівля (зварювальний цех) під літерою М4 загальною площею 54,4 м2; нежитлова будівля (столярний цех) під літерою М5 загальною площею 38,5 м2; нежитлова будівля (склад) під літерою Л13 загальною площею 50,5 м2; навіс під літерою Ш; вбиральню під літерою У5; криниця ХХХVІІ; криниця ХХХVІІІ; ворота №11,12,13,14; нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу) під літерою Г загальною площею 216,7 м2; нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літерою Л1 загальною площею 32,8 м2; нежитлова будівля (ЗРУ-6кв Трансформаторна №1) під літерою С загальною площею 50,3 м2, що становить 51/1000 частини із будівель комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод».

Скасовано у реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 запис про реєстрацію прав власності на 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 329395389 від 15.12.2016 р., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 область, м. АДРЕСА_3 . Любомської Євгенії АДРЕСА_6 .

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції приватний нотаріус Шелудько В.П. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при посвідченні договору нею були здійснені перевірки на відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту відчужуваного майна та не виявлено заборони відчуження або арешту майна. Посвідчений договір відповідає всім ознакам дійсності правочину. Також зазначає, що судом не було встановлено чи знав або міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину набувач ОСОБА_1 , адже ні відчужувач ні набувач не знали про наявність будь яких рішень суду щодо спірного майна та не були залучені до будь-яких судових розглядів. Зазначає, що судом в рішенні хибно зазначено, що ТОВ «ЛВС-2012» не мало права відчужувати майно, бо не було його власником, адже 30 грудня 2015 року на день укладення договору відчуження між ТОВ «ЛВС-2012» та ОСОБА_2 жодних рішень суду, які б визнавали недійсним правовстановлюючий документ, не було, а отже ТОВ «ЛВС-2012» було законним власником майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» заперечило проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу спірного майна від 06 жовтня 2015 року визнано судом недійсним , а тому підстава, на якій воно набуте, згодом відпала, в зв`язку з чим майно, яке вибуло з володіння власника на підставі аукціону щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року у справі №04/5026/803/2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод», яке знаходиться по вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 в м. Жашків Черкаської області, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців (т.1 а.с.7-10).

06 жовтня 2015 року товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» було проведено аукціон з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» по лоту №1.

Того ж дня було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна з ТОВ «ЛВС-2012» та підписано акт прийому-передачі (т.1 а.с.21-25).

З договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 грудня 2015 року вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС-2012» продало ОСОБА_2 51/1000 частину комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 (т.1 а.с.151).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05 травня 2016 року визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод», проведеного 06 жовтня 2015 року товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна», та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012».

Вищевказані рішення, Постановою Вищого господарського суду України від 06 червня 2016 року були скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

26 вересня 2016 року ухвалою Господарського суду Черкаської області результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» по лоту №1, проведеного товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» 06 жовтня 2015 року у м. Києві по вул. Льва Толстого, буд. 57 о 09 год. 00 хв., визнано недійсними та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012» (т.1 а.с.17-20).

З договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 51/1000 частину комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: нежитлову будівлю (гараж АТЦ) під літерою Д загальною площею 1002,3 м2; нежитлову будівлю (диспетчерську з навісами) під літерою И загальною площею 77,7 м2; нежитлову будівлю (кладова МТС) під літерою І загальною площею 4,5 м2; нежитлову будівлю (зварювальний цех) під літерою М4 загальною площею 54,4 м2; нежитлову будівлю (столярний цех) під літерою М5 загальною площею 38,5 м2; нежитлову будівлю (склад) під літерою Л13 загальною площею 50,5 м2; навіс під літерою Ш; вбиральню під літерою У5; криницю ХХХVІІ; криницю ХХХVІІІ;огорожу під №1, ворота №11,12,13; нежитлову будівлю (лабораторію сировинного відділу) під літерою Г загальною площею 216,7 м2; нежитлову будівлю (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літерою Л1 загальною площею 32,8 м2; нежитлову будівлю (ЗРУ-6кв Трансформаторна №1) під літерою С загальною площею 50,3 м2 ( т.1 а.с.151а).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

У абзаці 2 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказано, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Відповідно до правового висновку, що викладений у Постанові ВСУ від 17 грудня 2014 року по справі №6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна, та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Судовим рішенням таку правову підставу переходу права власності від позивача до ТОВ «ЛВС-2012», як результати аукціону продажу майнового комплексу та договір купівлі-продажу визнано недійсним, що свідчить, про те, що майно позивача вибуло з власності останнього неправомірно та без його волі, а відтак підлягає захисту у спосіб передбачений законом.

Тому встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильно висновку про можливість витребування спірного майна у ОСОБА_1 , як у останнього набувача даного майна.

Апелянт зазначає, що вона, як приватний нотаріус, посвідчуючи договір купівлі-продажу від 14 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснила всі необхідні нотаріальні дії, але підстави для відмови в їх вчиненні були відсутні.

Однак у даній справі не є предметом законність вчинення нотаріальних дій під час посвідчення нотаріусом договору від 14 грудня 2016 року, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не пов`язується з недійсністю вказаного договору.

В пункті 10 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV ( 1952-15 ) "Про державну реєстрацію речових прав на

нерухоме майно та їх обмежень").

Тому доводи апеляційної скарги про те, що судом не визнано недійсним свідоцтво про право власності та не скасовано державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЛВС-2012» правового значення не мають та на суть вирішеного права не впливають, оскільки на підставі рішення про витребування майна вказана реєстрація має бути скасована, а свідоцтво є наслідком юридично значимих дій які судом визнані недійсними.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентини Петрівни залишити без задоволення, а заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року у справі за позовом ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ТОВ «ЛВС 2012», приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 16 травня 2019 року.

Судді