Справа № 669/1045/19
Провадження № 2/669/453/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору-купівлі продажу від 17 травня 2018 року йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначає, що в належному йому житловому будинку зареєстровані колишня власниця вказаного будинку ОСОБА_2 та її син - ОСОБА_3 , які фактично в будинку не проживають, оскільки відразу після продажу житлового будинку виїхали в с. Гульськ Новоград Волинського району Житомирської області на постійне місце проживання та більше одного року за зареєстрованим місцем проживання не з`являються.

Позивач вказує, що відповідачі спільно з ним, як власником житлового будинку, не проживали, спільним побутом пов`язані не були, відразу після укладення договору купівлі-продажу вибули із зазначеного житлового будинку, мають інше житло, в якому проживають, будь-яке особисте майно останніх в будинку відсутнє, участі в утриманні житла не приймають, при цьому добровільно знятись з реєстрації з невідомих для позивача причин не бажають.

Крім того, зазначає, що в належному йому будинку, окрім нього, проживає його сім`я, він з дружиною утримує житло і наявність формальної реєстрації відповідачів в будинку спричиняє певні незручності та додаткові фінансові витрати, що порушує його права як власника житла, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування його житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив користування його житловим будинком, підтримав повністю, просив позов в цій частині задовольнити, а щодо позовних вимог до ОСОБА_2 відмовився, оскільки остання добровільно знялася з реєстрації в його житловому будинку.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому заява позивача ОСОБА_1 про відмову від позову є законною і підлягає задоволенню, а провадження у справі за позовом щодо відповідача ОСОБА_2 закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 256, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 669/1045/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. І. Давидюк