БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1235/19
Провадження № 2/497/782/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

04.12.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши заочно за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 року представник позивача АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.10.2016р. в сумі 17314,26грн., та судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору 1921грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, за наступних підстав.

Згідно матеріалів, наданих суду позивачем, 20.10.2016 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 900грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши Заяву разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою між ним та Банком, що, згідно Договору, підтверджується його підписом у заяві. Під час укладання Договору, за твердженням позивача, сторони керувались ч.1ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Статтею 599 ЦК України регламентовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.526,527,530 цього ж Кодексу - що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На твердження позивача, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував ніяким чином. Представник позивача стверджує, що відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором зі своєчасного повернення коштів, внаслідок чого в нього станом на 10.07.2019 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 17314,26грн., з яких: 5907,20грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3991,71грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00грн. - заборгованість за нарахованим відсоткам, а також:450грн., 500грн. та 800,68грн. - нараховані пеня та штрафні санкції, надавши суду докази на підтвердження своїх доводів.

Відповідач не надав суду доказів щодо виконання ним умов договору в повному обсязі повернення кредитних коштів, а також не надав будь-яких пояснень щодо виконання своїх зобов`язань перед позивачем, та пояснень щодо предмету і підстав позову, також не заявляв клопотання щодо застосування стосовно його заборгованості перед позивачем строку позовної чи спеціальної давності.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України регламентується недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання; відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору, зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України), а відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

З позовних вимог, вбачається, що відповідач отримав в якості кредиту від позивача кредитну картку з кредитним лімітом 900грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач почав користуватися кредитними коштами 20.10.2016 року збільшуючи потім суму кредиту та повертаючи заборгованість нерівномірними частинами, внаслідок чого, стверджується у позові, тіло кредитної заборгованості відповідача перед позивачем станом на 10.07.2019 року складає 5907.20 грн., проте сума боргу відповідача перед позивачем, загалом, на твердження представника позивача, становить 17314,26грн. з врахуванням штрафних санкцій, пені та відсотків за користування кредитними коштами що є санкціями за неповернення боргу та платою за користування кредитними коштами.

Проте, згідно ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», умови договору несправедливі, якщо штрафні санкції перевищують 50 % від суми заборгованості. А згідно зі ст.233 ЦК України, в разі, якщо штрафні санкції, що підлягають до оплати занадто великі, порівняно із збитками кредитора, суд має право знизити розмір санкцій.

За змістом ч.3ст.551 ЦК України, суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її не співмірність із розміром основного зобов`язання.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч.3ст.51 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п.п.1,2ч.1ст.214 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч.3ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України - щодо загальних засад цивільного законодавства та ст.5,6,ст.10 ЦПК України - щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч.3ст.551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків.

Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені перевищує основний розмір боргу відповідача, суд дійшов наступного.

З обставин справи, викладених у позові, та доказів, наданих суду представником позивача, вбачається лише факт надання позивачем відповідачу кредиту на умовах, визначених самим позивачем, до яких відповідач мав право лише приєднатися, з чого вбачається, за умови добровільності угоди (що нічим не спростовується), умови, вбачається, є несправедливі, оскільки штрафні санкції значно перевищували 50 % від суми заборгованості, про що йдеться у вищевикладеній статті ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність значних збитків, завданих відповідачем позивачу неповерненням 17314,25грн. заборгованості, суду представником позивача не надано. Суд виходить з того, що саме 5907,20грн. становить заборгованость відповідача перед позивачем за тілом кредиту, оскільки юридичного терміну "заборгованість за простроченим тілом кредита" не містить жодний нормативно-законодавчий акт, який би надав суду змогу врахувати цей термін при ухваленні рішення за даним позовом і пояснити його споживачу, а тому брати його до уваги відсутні правові підстави або ж це є помилкою позивача при написанні тексту позову, оскільки пояснень стосовно нарахування саме цієї суми заборгованості текст позову не містить.

Таким чином, враховуючи, що основна сума заборгованості відповідача становить 5907,20грн., суд дійшов висновку про наявність підстав стягнення з відповідача на користь позивача 8860,8грн. (5907,20+2953,06(5907,2:2) разом зі штрафними санкціями та відсотками.

Дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позову, хоча й частково, суд вважає, що вимоги позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат - в даному випадку - в розмірі судового збору 1921 гривень, - що був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, - підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судовий збір позивачем був сплачений в мінімальному розмірі, встановленому законодавством.

Керуючись ст.ст.526,1049,1050,1054,551 ЦК України, ст.ст.5,6,10,12,80,263-265,280-284,354 ЦПК України,ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.07.2015р. Болградським РС ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь позивача акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (скорочено АТ КБ ПриватБанк, код ЄРПОУ 14360570, МФО №305299, р/рах.№ НОМЕР_3 , юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського,1Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50), заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.10.2016року в розмірі 8860 (вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень 80коп., та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню судових витрат, а всього, разом 10781 (десять тисяч сімсот вісімдесят одну) гривню 80 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду - протягом двадцяти днів з моменту отримання відповідачем копії судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; відповідачем - після отримання ухвали суду про результати розгляду заяви про скасування заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.

Повний текст рішення складений 04.12.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова