Справа № 482/2334/18
Номер провадження 2/482/228/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Баранкевич В.О.,

за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, третя особа - Перша миколаївська державна нотаріальна контора - про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 р. позивач ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,57 га та земельну ділянку площею 2,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області після смерті ОСОБА_3, померлого 23.06.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 23.06.2018 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, у вигляді земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,54 га, яка розташована межах Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка складається з земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :03:000:0212 та земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер :01:003:0061.

Згідно заповіту, складеного за життя ОСОБА_3, спадкоємцем після його смерті є позивач, яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до першої Миколаївської державної нотаріальної контори.

Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, просить суд про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надав до суду письмову заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за їх з позивачем відсутності та про задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача Баловненської сільської ради, до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та про визнання позовних вимог позивача повністю.

Представник третьої особи - Першої миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, пояснень по справі не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно матеріалів спадкової справи № 260/2018 до майна померлого 23 червня 2018 р. ОСОБА_3, ОСОБА_3 помер 23 червня 2018 р. у м. Миколаїв Миколаївської області у віці 80 років (свідоцтво про смерть І-ФП № 285356, видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26.06.2018 р.).

27 червня 2018 р. ОСОБА_1 звернулася в Першу миколаївську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 260/2018.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52438997 від 27.06.2018 р., за номером у Спадковому реєстрі 27.06.2018 р. зареєстрована спадкова справа № 62633355, номер у нотаріуса 260/2018.

Відповідно до заповіту ОСОБА_3 від 01.04.2015 року, ОСОБА_1 було заповідано все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право.

Вказаний заповіт є чинним.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка складається з земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :03:000:0212 та земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер :01:003:0061, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 041024, виданого Новоодеською райдержадміністрацією Миколаївської області 18.08.2004 р.

Позивачем було подано заяву до першої Миколаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте їй було надано письмове розяснення зокрема про те, що право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя спадкодавця, у разі наявності документів, які б стверджували право власності спадкодавця на майно, а оскільки у спадкоємця відсутній оригінал акту на зазначені земельні ділянки, то їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Відомостей про існування осіб, що мали б право на обовязкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи № 260/2018 не містять.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

Згідно ст.ст. 1223, 1245 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.

За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обовязкової частки є правом, а не обовязком спадкоємця.

У звязку з чим такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

За розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, та неможливістю у звязку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України.

Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість їх відновлення призвели до порушення прав ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом в частині спадкування земельної ділянки, загальною площею 3,54 га, яка розташована межах Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка складається з земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :03:000:0212 та земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер :01:003:0061, звернулася до нотаріуса у із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3, тобто, набула права спадкування майна померлого, але у повній мірі реалізувати своє право на спадщину не може, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від будь-яких інших осіб, окрім позивача, а також відомостей про існування осіб, що мали б право на обовязкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Оскільки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, є позивач, яка прийняла спадщину, її позовні вимоги про визнання права власності на вищевказані земельні ділянки підлягають задоволенню.

За таких обставин, на підставі ст. 1218, 1277 ЦК України, позов слід задовольнити в повному обємі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 264-266, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, третя особа - Перша миколаївська державна нотаріальна контора - про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, пр.. Центральний, 6-б, кв.23, право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку , загальною площею 3,54 га, яка розташована межах Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка складається з земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :03:000:0212 та земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер :01:003:0061 (Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 041024, виданий Новоодеською райдержадміністрацією Миколаївської області 18.08.2004 р.), після смерті ОСОБА_3, померлого 23.06.2018 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: