Справа 484/770/18
Провадження № 4-с/484/3/19
У Х В А Л А

про часткове задоволення скарги

21.01.2019року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську скаргу ОСОБА_1 на постанову від 14.12.2018 року Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57812536 по виконанню виконавчого листа № 484/770/18, виданого 26.11.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1, в якій він просив визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 (далі державний виконавець) з винесення постанови від 14.12.2018р. про відкладення проведення виконавчих дій неправомірними та зобовязати державного виконавця скасувати зазначену постанову, вказуючи, що постанова винесена за відсутності правомірних підстав та порушує його права як стягувача.

Ухвалою суду 26.12.2018р. скарга прийнята до провадження, призначена дата розгляду на 02.01.2019р., зобовязано державного виконавця надати матеріали виконавчого провадження №57812536.

02.01.2019р. на судове засідання скаржник надав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Державний виконавець та представник ОСОБА_3 обласного центру зайнятості не зявились. Відповідно до інформації з сайта ПАТ "Укрпошта" судові повідомлення державним виконавцем та боржником не отримані, отже судове засідання відкладене на 18.01.2019р.

15.01.2019р. до суду надійшла копія зазначеного виконавчого провадження та пояснення державного виконавця, в яких він просив відмовити в задоволенні скарги за її безпідставністю та розглянути скаргу за його відсутності.

18.01.2019р. до суду надійшли заперечення від боржника ОСОБА_3 обласного центру зайнятості (далі - МОЦЗ), в яких боржник просив відмовити задоволені скарги та зазначив, що скарга не відповідає вимогам ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та не містить найменування боржника, його місцезнаходження, реквізити виконавчого документа, посилання на порушену норму закону, скаржником пропущений строк звернення з такою скаргою до суду.

Під час судового засідання скаржник підтримав скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Представник МОЦЗ підтримав надані заперечення, просив відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали, надані учасниками процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону 1404-VIII виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року позов задоволено частково. Відмову ОСОБА_3 обласного центру зайнятості у переведенні ОСОБА_1 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії визнано незаконною. В задоволенні позовної вимоги про зобов'язання продовжити дію безстрокового трудового договору відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції змінено з визначенням іншого способу захисту. Резолютивну частину рішення в частині позовних вимог викладено в наступній редакції. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 обласний центр зайнятості перевести ОСОБА_1 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії ОСОБА_3 обласного центру зайнятості на підставі його заяви від 20 січня 2018 року.

На виконання зазначеної постанови 26.11.2018р. виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 29.11.2018р. за заявою ОСОБА_1 на підставі вказаного виконавчого листа відкрите виконавче провадження №57812536.

11.12.2018р. до державного виконавця надійшла заява від МОЦЗ про призупинення виконавчого провадження у звязку із зверненням до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявами про розяснення та про відстрочення виконання постанови суду апеляційної інстанції від 06.11.2018р., вказуючи, що неможливо виконати постанову Миколаївського апеляційного суду оскільки, посада директора Первомайської міськрайонної філії ОСОБА_3 обласного центру зайнятості не є вакантною, отже можуть бути порушені права ОСОБА_4, яка обіймає зазначену посаду. Стягувач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, божник звернувся із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду

12.12.2018р. до державного виконавця надійшла заява від МОЦЗ про відкладення проведення виконавчих дій, мотивуючи тим, що неможливо виконати постанову Миколаївського апеляційного суду із вказаних вище підстав.

14.12.2018р. державним виконавцем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій до 02.01.2019р., в якій підставою для винесення постанови вказане те, що МОЦЗ надав державному виконавцю копії заяв про відстрочку та про розяснення судового рішення від 07.12.2018р.

Відповідно до п. б) ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Вказана вище постанова про відкладення проведення виконавчих дій була направлена стягувачу 19.12.2018р. Скарга на не надійшла до суду 21.12.2018р. На підставі викладеного представник МОЦЗ погодився з доводами скаржника про те, що останній не пропустив строк звернення до суду із скаргою.

Згідно із ст. 32 Закону 1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Однак в матеріалах виконавчого провадження міститься копія ухвали Миколаївського апеляційного суду від 15.11.2018р., якою відмовлено МОЦЗ у розясненні постанови від 06.11.2018р. Ухвала мотивована тим, що питання щодо дотримання трудових прав ОСОБА_4 не були та не могли бути предметом судового розгляду у спорі за позовом ОСОБА_1, а тому розясненню в порядку статті 271 ЦПК не підлягають. Не стосується розуміння змісту судового рішення й питання щодо можливості переведення працівника, який перебуває у соціальній відпустці. Ці питання врегульовані нормами трудового законодавства. Зазначена ухвала набрала законної сили з дня прийняття, тобто з 15.11.2018р.

Крім того, 13.12.2018р. ухвалою Верховний Суд, відкриваючи касаційне провадження, відмовив у задоволенні клопотанням МОЦЗ про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06.11.2018р.

На зазначені ухвали державний виконавець уваги не звернув.

Ухвалами від 19.12.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області відмовив МОЦЗ у задоволенні заяв про відстрочення виконання та розяснення постанови Миколаївського апеляційного суду від 06.11.2018р.

Таким чином, звернення боржника у виконавчому провадженні до суду із заявами про розяснення та відстрочення виконання судового рішення не є підставою для відкладення проведення виконавчих дій.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби органи державної виконавчої служби дозволяли, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Під час судового засідання представник МОЦЗ вказав, що виконання постанови від 06.11.2018р. неможливе через те, особа, яка обіймає посаду директора Первомайської міськрайонної філії ОСОБА_3 обласного центру зайнятості перебуває на лікарняному, отже її звільнення є неможливим. Крім того відсутня заява від 20.01.2018р., на підставі якої відповідно до рішення суду необхідно перевести ОСОБА_1 Вказане стало підставою для звернення до державного виконавця із заявою про відкладення проведення виконавчих дій.

Однак постанова про відкладення проведення виконавчих дій державним виконавцем винесена з інших підстав, отже такі твердження представника МОЦЗ суд не приймає до уваги.

За вказаних обставин висновок державного виконавця про наявність підстав для відкладення проведення виконавчих дій є незаконним, а постанова державного виконавця від 14.12.2018р. не відповідає вимогам Закону 1404-VIII.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За такого, вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом із тим, обраний заявником спосіб усунення порушень шляхом зобовязання державного виконавця скасувати вказану постанову не відповідають положенням Закону 1404-VIII.

Враховуючи, викладене вище, те, що дія постанови про відкладення проведення виконавчих дій закінчилась, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст. 258-260, 447 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 з винесення постанови від 14.12.2018р. про відкладення проведення виконавчих дій неправомірними.

В частині зобовязання державного виконавця скасувати постанову від 14.12.2018р. про відкладення проведення виконавчих дій скаргу залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва