КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Усатова І.А.
№22-ц/824/1650/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Чобіток А.О.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В

У червні 2016 року ПАТ Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріального шкоди, завданої внаслідок злочину.

Свої вимог позивач обґрунтовував тим, що 27.02.2013 року вироком Приморського районного суду міста Одеси затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2013 року між старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами податкової міліції Головного управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України Долбещенковим Д.О., якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000007, з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку. Визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 222 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 85 000 з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 1 рік.

Цивільний позов ПАТ Акціонерного комерційного банку «Київ» залишено без розгляду.

У результаті вказаних злочинних умисних дій, вчинених повторно, ОСОБА_4 завдав шкоду ПАТ «АКБ «Київ» на загальну суму 214 858 209 грн. 09 коп., що є великою матеріальною шкодою.

У зв'язку з тим, що ПАТ АБ «Укргазбанк» є правонаступником прав та обов'язків ПАТ «АКБ КИЇВ» на підставі договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19.06.2015, укладеного між АБ «Укргазбанк» і ПАТ «АКБ КИЇВ», просило суд стягнути матеріальну шкоду з ОСОБА_4 на загальну суму 214 858 209 грн. 09 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу в якій просило суд скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначає, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.02.2013 вироком Приморського районного суду м. Одеси затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2013 між старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержання законів органами податкової міліції Головного управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України Долбещенковим Д.О., якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000007, з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_7 з іншого боку.

Визнано ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 85 000 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 1 рік.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Київ» залишено без розгляду.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 61 щодо виведення з ринку ПАТ «АКБ КИЇВ» шляхом відчуження його активів та зобов'язань на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» завершив приєднання активів і пасивів ПАТ «АКБ КИЇВ».

ПАТ «АБ «Укргазбанк» є правонаступником прав та обов'язків ПАТ «АКБ «КИЇВ» на підставі договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19.06.2015, укладеного між ПАТ «АБ «Укргазбанк» і ПАТ «АКБ «КИЇВ».

Звертаючись в суд з даним позовом, ПАТ «АБ «Укргазбанк» просило відшкодувати шкоду в порядку ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно частин 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

Отже, позивач має довести зазначені складові для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача у завданні шкоди банку відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Підставою для задоволення позовних вимог позивач вважає вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2013 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2013 року та ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 85 000 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 1 рік. При цьому, цивільний позов ПАТ АКБ«Київ» залишено без розгляду.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Системний аналіз зазначеної норми свідчить про те, що вирок є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, а ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковими для суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, при розгляді позову, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Вирок щодо визначення розміру відшкодування оцінюється судом згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, тобто, у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами.

Таким чином, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2013, є обов'язковим для суду лише в частині, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, позивачу при розгляді цивільної справи, на підтвердження розміру збитків, необхідно подати також й інші докази, крім вироку.

Частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частиною 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що майнова шкода в розмірі 214 858 209,09 грн., завдана відповідачем полягає у неотриманні ПАТ АКБ «Київ» коштів, які підлягали поверненню на умовах кредитних договорів укладених між банком та ТОВ «Паляниця», ГГП «Прогрес-Риелт», ТОВ «Прогрес-Строй СУ №2», ТОВ «Прогресбуд-Інвест», ТОВ «Прогресбуд», ТОВ «ФФС», ТОВ «Промстрой-Прогрес», ТОВ «Кадри», ТОВ «ТЕЦ», ТОВ «КЦЗ», ТОВ «Юнік», ТОВ «Інвест-Прогрес».

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що судовими рішеннями стягнуті суми заборгованості за кредитними договорами укладеними між ПАТ АКБ «Київ» з однієї сторони та юридичними особами, з іншої, зокрема, ТОВ «Паляниця», ТОВ «Прогресбуд-Інвест», ТОВ «ФФС», ТОВ «Консультаційно-заліковий центр», ПП «Інвест-Прогрес», ТОВ «ЮНІК», ДП «Транспортно-експедиційний центр». Також за позовами ПАТ «АКБ «Київ» судовими рішеннями звернуте стягнення на іпотечне/заставне майно належне ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Також рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 15.05.2012 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором №005/10 від 26.02.2010 року та договором поруки від 26.02.2010 року в сумі 111 876 535,57 грн.

Подаючи відповідь на відзив, позивачем не спростовано зазначену вище інформацію не зазначено про наслідки ухвалення судових рішень, про стадію та результати виконання, ПАТ АБ "Укргазбанк"зазначено лише, що розмір збитків встановлено у вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2013 року у справі №522/2160/13-к, що набрав законної сили.

Ураховуючи наведене, вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоду в сумі 214 858 209грн. 09 коп., на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України є недоведеними.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанціїпотерпілим у кримінальному провадженні було ПАТ АКБ «Київ».

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2013 року вбачається, що потерпілою особою в даному випадку є саме ПАТ АКБ «Київ», а не ПАТ АБ "Укргазбанк", тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк", яке не було визнано потерпілою особою не підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції при перевірці доводів апеляційної скарги встановлено, що при передачі ПАТ АБ «Укргазбанк, як правонаступнику прав та обов'язків ПАТ «АКБ КИЇВ» на підставі договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19.06.2015, укладеного між АБ «Укргазбанк» і ПАТ «АКБ КИЇВ», не передавалася сума не відшкодованої шкоди за вироком ОСОБА_4 на суму позову.

У процесі розгляду справи апеляційним судом представник позивача до апеляційного суду надав докази на підтвердження того, що за період з 22.06.2015 року по 4.01.2019 року по кредитному договору №005/10 від 26.02.2010 року (ТОВ "ФФС") на рахунок ПАТ "АБ "Укргазбанк" надійшло погашення у загальному розмірі 4 176 264,30 грн., що свідчить про погашення заборгованості за діючими кредитними договорами.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог,оскільки суд з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді А.О.Чобіток

В.А. Шебуєва