Справа: 488/3379/19 Суддя суду першої інстанції Лазарева Г.М.
Провадження: 22-ц/812/1855/19Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк, Банк) на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Лазаревої Г.М. в приміщенні цього ж суду, за заявою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Енерго» (далі - КП «Енерго») про визнання недійсною державної реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк», КП «Енерго», в якому просив визнати недійсною державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, а саме: входження в спірну квартиру представника АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, вселення представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, реєстрацію представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб в спірній квартирі як постійних чи тимчасових мешканців, мотивуючи тим, що станом на сьогоднішній день він не є власником вказаної квартири, відповідач протиправно заволодів квартирою внаслідок, існує ризик наступного відчуження зазначеної квартири третім особам - покупцям та проведення наступної перереєстрації права власності за новим власником, що в свою чергу істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,та заборони вчиняти певні дії, а саме: входження в спірну квартиру представника АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, вселення представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, реєстрацію представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб в спірній квартирі як постійних чи тимчасових мешканців.

Забезпечуючи позов у зазначений спосіб, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просило ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

При цьому скаржник посилався на те, що задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову порушує право АТ «Укрсоцбанк» на володіння, користування та розпорядження спірним майном.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав, вважаючи, що вони не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, судові витрати по апеляційному розгляду покласти на АТ «Укрсоцбанк».

Доводи відзиву обґрунтовував тим, що в апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» прямо зазначено, що останнє має намір відчужити спірне майно, щоб унеможливити реальне виконання судового рішення (скасування реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк» та повернення права власності на спірну квартиру позивачу - ОСОБА_1 , оскільки на дану квартиру будуть претендувати інші особи).

Відповідач КП «Енерго» правом надати відзив на апеляційну скаргу у порядку визначеному ст. 360 ЦПК України не скористалося.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Накладаючи арешт на квартиру та забороняючи вчиняти певні дії, суд першої інстанції, виходив із того, що між сторонами виник спір та невжиття вказаних заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає такі висновки судів неправильними, оскільки заявник не довів намірів відповідача відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Посилання в заяві на можливість відчуження спірної квартири на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.

Такого висновку щодо застосування зазначених норм процесуального права дійшов Верховний Суд, виклавши її в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 761/39201/18.

За таких обставин оскаржена ухвала суду першої інстанції про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборону вчиняти певні дії, а саме: входження в спірну квартиру представника АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, вселення представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, реєстрацію представників АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб в спірній квартирі як постійних чи тимчасових мешканців підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти певні дії.

Між тим це не перешкоджає позивачу звернутися з аналогічною заявою про забезпечення позову при наявності доказів наміру або дій відповідача, які б могли істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» і Комунального підприємства «Енерго» про визнання недійсною державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді С.Ю. Колосовський

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 21 листопада 2019 року.