Справа № 152/1372/19
УХВАЛА

06 грудня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/1372/19

Провадження №2/152/513/19

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про визнання права на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про визнання права на земельну ділянку, в якому просить визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку площею0,0403 га з кадастровим номером :05:011:0296, що розташована у АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до договору куцівлі-продажу від 03.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., ним придбано (приватизовано) об`єкт державної власності будівлю їдальні під літерою «А», веранду під літерою «а», прибудову під літерою «а1», загальною площею 156,5 м. кв., що розташовані у АДРЕСА_1 , що також підтверджується актом передачі державного майна від 10.12.2018 року.

Його право власності на комплекс будівель та споруд підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказаний об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0,0403 га з кадастровим номером :05:011:0296, що знаходиться у АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Так, з метою реєстрації права власності на земельну ділянку він звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ІІІаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, рішенням якоговід 24.07.2019 року за №П-04-673378/01-04 йому відмовлено в державній реєстрації зазначеної земельної ділянки у зв`язку із тим, що подані ним документи не дають змоги встановити факт набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вважає, що з моменту переходу права власності на комплекс будівель до нього, згідно з нормами ЗК України та ЦК України, перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Зокрема, набувши право власності на будівлю їдальні під літерою «А», веранду під літерою «а», прибудову під літерою «а1», загальною площею 156,5 м. кв., що розташовані у АДРЕСА_1 , він на підставі статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України набув право власності на земельну ділянку, на якій розташований цей комплекс будівель (без зміни її цільового призначення).

Згідно з приписами статей 182, 331, 657 ЦК України, покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

Власником вказаної земельної ділянки було Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області, яке в подальшому реорганізовано в Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій ст.120 ЗК України, набувши право власності на комплекс будівель, він став власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Ухвалою судді від 13.11.2019 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не було зазначено ціну позову, тоді як позов підлягає грошовій оцінці.

Зокрема, пунктом 2 ч.1 ст.176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Внаслідок порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України і не зазначення позивачем ціни позову суд позбавлений можливості перевірити, чи відповідає сплачений позивачем судовий збір вимогам ЗУ «Про судовий збір», а також суд позбавлений можливості визначити, у якому порядку позовного провадження належить здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного чи загального позовного провадження.

Так, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч.4 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно п.1 ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, в тому числі, ціну позову.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві не було зазначено зміст позовних вимог саме до цього відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, оскільки відсутнє зазначення наявності спору з відповідачем, зокрема, не зазначено, що відповідач, як власник земельної ділянки, перешкоджає чи відмовляє у оформленні угоди про придбання земельної ділянки у передбаченому законом нотаріальному порядку, а також не зазначено доказів, що відповідач взагалі є власником спірної земельної ділянки.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не було зазначено доказів на підтвердження обставин, на які посилається у позові, зокрема, що об`єкт приватизації знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0403 га за кадастровим номером :05:011:0296.

Також, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначив доказів на підтвердження цільового призначення земельної ділянки, тоді як в позові останнім вказано, що цільове призначення ділянки розміщення та експлуатація будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Крім того, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач зазначив, що земельна ділянка належить до державної власності, а власником останньої є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, проте не зазначив доказів на підтвердження вказаної обставини.

До того ж, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначив доказів на підтвердження того, що він з метою реєстрації права власності на земельну ділянку звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ІІІаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, рішенням якого від 24.07.2019 року за №П-04-673378/01-04 йому відмовлено в державній реєстрації зазначеної земельної ділянки.

В порушення вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містила відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Так, позивачем зазначено в позовній заяві, що досудове врегулювання спору здійснювалося ним шляхом подання заяви про реєстрацію права власності на земельну ділянку, за результатами розгляду якої, ним отримано рішення про відмову в державній реєстрації.

Проте, при викладі вище вказаної інформації у позовній заяві містяться порожні графи, які не заповнені позивачем стосовно дати подання заяви та отримання рішення про відмову в державній реєстрації земельної ділянки.

До того ж, в порушення п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не було зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, в порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містила попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, натомість містяться порожні графи, не заповнені позивачем будь-якими відомостями про судові витрати.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк позивачу, що не може перевищувати шести днів з дня отримання ухвали суду від 13.11.2019 року і роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Проте, ухвала судді від 13.11.2019 року до даного часу залишена без належного реагування, хоча отримана позивачем ОСОБА_1 18.11.2019 року, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення копії ухвали суду (а.с.23).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.175 ЦПК України, після усунення зазначених в ухвалі обставин.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про визнання права на земельну ділянку повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.175 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 06.12.2019 року.

Суддя: