Ухвала

29 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 308/13952/14-ц

провадження № 61-27748св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Поділено майно, що є спільною сумісною власністю, виділивши ОСОБА_1 нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку - загальною площею - 140,4 кв. м, житлова площа 59,6 кв. м, три кімнати після реконструкції з добудовою та влаштування житлової мансарди за адресою:

АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності 1/2 частки земельної ділянки - загальною площею 0,0662 га - (цільове призначення (використання) земельної ділянки 1.8. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), за адресою:

АДРЕСА_1 з усіма наявними надвірними господарськими будівлями спорудами.

Ухвалою Ужгородськогоміськрайонного суду Закарпатської області від

26 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 , подану представником

ОСОБА_3 , про виправлення описки в рішенні суду першої інстанції від

17 лютого 2015 року задоволено.

Виправлено допущені в резолютивній частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року у справі

№ 308/13952/14-ц описки в частині визначення правильного формулювання щодо визнання за ОСОБА_1 права спільної часткової власності 1/2 частки земельної ділянки.

Викладено резолютивну частину рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року у справі № 308/13952/14-ц наступним змістом:

Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на Ѕ частку земельної ділянкизагальною площею 0,0662 га - (цільове призначення (використання) земельної ділянки 1.8. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), за адресою:

АДРЕСА_1 з усіма наявними надвірними господарськими будівлями спорудами.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат у справі.

Укасаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі помилково скасоване заочне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи із урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик