Провадження №2/592/1130/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору б/н від 19.07.2010 р. відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 06.09.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 145547,58 грн., з яких: 14254,83 грн. заборгованість за кредитом; 130592,75 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 700 грн. заборгованість за пенею та комісією. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.07.2010 р. у сумі 116002,26 грн., яка складається з наступного: 14254,83 грн. заборгованість за кредитом; 101747,43 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 19.07.2010 р. по 31.05.2018 р. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2018 р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення і підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, у якій указано, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-43).

Згідно з пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг»,- договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг»,- у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п.п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг»,- ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком частки в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею.

Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 06.09.2018 р. в сумі 145547,58 грн., з яких: 14254,83 грн. заборгованість за кредитом; 130592,75 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 700 грн. - заборгованість за пенею та комісією (а.с. 4-5).

Як вбачається з матеріалів справи сторонами було погоджено сплату відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом на рівні 27,60 % на рік.

Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту на суму 14254,83 грн. Також, суд погоджується з розміром заборгованості по процентам згідно розрахунку позивача станом на 29.08.2014 р. на загальну суму 1651 грн. 50 коп. Водночас не можна погодитись з розрахунком заборгованості за період з 01 вересня 2014 року по 06 вересня 2018 року, який здійснено позивачем на підставі підвищеної процентної ставки, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалася, зокрема у період з 17 січня 2014 року по 29 серпня 2014 року проценти нараховувались у розмірі 27,60% річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 32,40% річних, з 01 квітня 2015 - 42 % річних.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Як вбачається з довідки про умови кредитування сторонами була узгоджена процентна ставка на рівні 27,60 % річних. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 32,40% та 42% річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду надано не було.

Підвищення процентної ставки до 43,2% банк здійснив з 01.09.2014 р., тобто, під час дії нової редакції ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (діє з 16 жовтня 2011 року), якою кредитору надається право самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, збільшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. При цьому, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У такому разі, у кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України).

Судом встановлено, що позичальник, підписавши анкету-заяву 19.07.2010 р., також приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в п. 1.1.3.2.3 яких хоча і передбачено право банку змінювати Тарифи, проте, умова про обов'язкове попередження позичальника про відповідну зміну умов кредитного договору, а саме, розміру процентної ставки до 43,2 % за сім днів банком не була виконана.

Крім того, у кредитному договорі, зокрема, в анкеті-заяві не було встановлено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.

Відтак, з відповідача за період з 01 вересня 2014 року по 06 вересня 2018 року підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 27,60 % річних, оскільки вимоги позивача стосовно застосування підвищеної процентної ставки є безпідставними.

Таким чином, з 01 вересня 2014 року по 06 вересня 2018 року, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом визначається на рівні 27,60 % річних: (14254,83 грн. х 27,60 % : 360 х 1467 дні) = 16032,41 грн.

Відтак, загальний розмір процентів, виходячи з умов укладеного кредитного договору та положень ст.1048 ЦК України за період з 17.01.2014 р. по 06.09.2018 р. становить 17683,91 грн. (16032,41 грн. + 1651,50 грн.).

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 31938,74 грн., з яких: 14254,83 грн. заборгованість за кредитом; 17683,91 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 485 грн. 13 коп. (31938,74 грн. х 1762 грн. : 116002,26 грн.).

Керуючись ст.ст. 11, 207, 509, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 626, 628, 631, 1048, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 р. у розмірі 31938 грн. 74 коп., з яких: 14254,83 грн. заборгованість за кредитом; 17683,91 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) 485 грн. 13 коп. повернення судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв