Справа № 440/1331/18 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2075/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів:Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

З участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Буського районного суду Львівської області від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договору вкладу, стягнення грошових коштів та процентів,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Сімферополь між сторонами укладено договори банківського вкладу: про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт на 12 міс», за яким позивачка внесла кошти у відділення банку відповідача в іноземній валюті в сумі 5000,00 доларів США під 9,75 % річних на строк 365 днів до 23 квітня 2014 року включно, та договір про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Депозит Плюс на 12 міс.», за умовами якого позивачка внесла кошти у націольній валюті вкладу в сумі 64880,00 гривень під 18% річних на строк 365 днів до 23 квітня 2015 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу один місяць. Внесення грошових коштів на передбачені договорами рахунки підтверджується відповідними копіями квитанцій. Відповідач, до початку тимчасової окупації АР Крим, сплачував відсотки за вказаними договорами, однак з 2014 року відсотки не виплачує, посилається на те, що депозитні кошти вносились у банківському відділенні на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, що позбавляє відповідача можливості перевірити вимоги позивачки та виконати умови договорів.

Відповідно до п.9 вказаних договорів просила розірвати такі, повідомивши відповідача за два банківських дня до дати розірвання договорів. Заявою від 24.05.2018р позивач повідомила відповідача про розірвання договорів, повернення вкладів та виплат процентів за такими, однак відповіді не отримала. Вважає, що з моменту подачі заяви про розірвання договорів вкладів, відповідач зобов`язаний виплатити проценти в загальному розмірі 47 892,52 грн, та 2048,76 доларів США. Також вищезазначені договори підлягають розірванню із стягненням з відповідача суми вкладу в розмірі 5 000 доларів США та невиплачених процентів в розмірі 2 048,76 доларів США, а також суми вкладу в розмірі 64 880,00 грн. та невиплачених процентів в розмірі 47 892,52 грн., що розраховано станом на липень 2018 року. Оскільки стороною укладених договорів відповідачем є АТ КБ «ПриватБанк», згідно із чинним законодавством, зобов`язання за договором банківського вкладу має виконувати саме відповідач як юридична особа, а не його ОСОБА_3 філія. Просила суд розірвати укладені нею договори про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках відповідача та стягнути з відповідача суму боргу та процентів.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено повністю.

Розірвано договір № SAMDN8346 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт на 12 міс» від 23.04.2013 р., за яким внесено кошти у іноземній валюті вкладу в сумі 5000,00 доларів США під 9,75 % річних на строк 365 днів до 23 квітня 2014 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу один місяць.

Розірвано договір № SAMDN8227 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Депозит Плюс на 12 міс.» від 23.04.2013 р., за яким внесено кошти у національній валюті вкладу в сумі 64880,00 гривень під 18% річних на строк 365 днів до 23 квітня 2014 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу один місяць.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () суму боргу у розмірі 5000,00 доларів США за договором № SAMDN 8346 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт на 12 міс» від 23.04.2013 р., що станом на 02.07.2018 р. за офіційним курсом НБУ 100 USD/2629.9259 грн. еквівалентно 131496,30 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () суму боргу у розмірі заборгованих процентів 2027,46 USD за договором № SAMDN8346 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт на 12 міс» від 23.04.2013 р., що станом на 02.07.2018 р. за офіційним курсом НБУ 100 USD /2632.7494 грн. еквівалентно 53383,02 грн.)

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () суму боргу у розмірі 64880,00 гривень за договором № SAMDN 8227 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Депозит Плюс на 12 міс.» від 23.04.2013 р.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () суму боргу у розмірі заборгованих процентів 47892,52 грн. за договором № SAMDN 8227 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Депозит Плюс на 12 міс.» від 23.04.2013 р.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () в користь держави судовий збір в розмірі 2 976,81 гривень.

Рішення оскаржив ПАТ КБ «Приватбанк». В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим. Не погоджується з висновком суду про те, що між сторонами існують договірні відносини. Судом безпідставно не взято до уваги позицію відповідача про те, що наявність у вкладника документів, які підтверджують укладення договору та внесення коштів на рахунок не свідчить про те, що після закінчення строку договорів кошти не були повернуті. Крім цього, позивач не довів, що зазначені кошти знаходяться на рахунку банку. Звертає увагу, що ПАТ «Приватбанк» втратив свої активи на території АР Крим та в м.Севастополі у зв`язку з окупацією та не має доступу до свого майна, а відтак не може ані підтвердити, ані спростувати факт дійсного знаходження коштів на банківському рахунку на час розгляду справи у заявленому позивачем розмірі. Щодо вимоги про розірвання договорів, звертає увагу, що умовами договору передбачено одностороннє розірвання на першу вимогу повернення вкладу, а відтак зважаючи на те, що позивач звернулася з вимогою 24.05.2018 року договори є розірваними. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 23.04.2013 року між сторонами по справі в м.Сімферополь укладено Договір № SAMDN8346 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках з програмою «Стандарт на 12 місяців» від 23.04.2013 року за яким позивач ОСОБА_1 внесла кошти в іноземній валюті вкладу в сумі 5 000,00 доларів США під 9,75% річних на строк 365 днів до 23 квітня 2014 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу один місяць.

23.04.2013 року між сторонами укладено договір № SAMDN8227 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Депозит плюс на 12 місяців» від 23.04.2013 року за яким позивач ОСОБА_1 внесла кошти у національній валюті в сумі 64 880,00 гривень під 18% річних на строк 365 днів до 23 квітня 2014 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу один місяць ( а.с.8-9; 11-12).

Факт внесення ОСОБА_1 коштів на відповідні рахунки підтверджується наявними оригіналами договорів та квитанцій про прийняття ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, копії яких є у матеріалах справи.

До початку тимчасової окупації АР Крим відповідач сплачував позивачу відсотки за користування грошовими коштами.

Так як по спливу річного терміну строку дії договору позивач не заявляла про розірвання договору вкладу, такий автоматично був продовжений на наступний період.

24 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 надіслала відповідачу письмову вимогу про повернення вкладу, відсотків по вище зазначених договорах, однак відповіді не отримала. (а.с.6).

Згідно розрахунку позивача за Договором № SAMDN 8227 загальний розмір невиплачених процентів становить 47892,52 грн.

За Договором № SAMDN 8346 загальний розмір заборгованих процентів становить 2 048, 76 доларів США, що станом на 02.07.2018 року за офіційним курсом НБУ 100 доларів США 2632.7494 грн. еквівалентно 53 880, 87 грн.

Згідно розрахунку відповідача розмір нарахованих процентів за період з 01.03.2014 року по 27.04.2018 року становить 2 027,46 доларів США (а.с.50).

Іншого розрахунку сторонами по справі не надано. Позивач ОСОБА_1 згідна із розрахунком нарахованих процентів за період з 01.03.2014 року по 27.04.2018 року по валютному рахунку в сумі 2 048,76 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно зазначив, що зобов`язання повинно виконуватися, незалежно від того, де був укладений договір. Юридична особа ПАТ КБ «Приватбанк» знаходиться у м.Дніпро.

Представник відповідача по справі суду пояснив, що у зв`язку з окупацією АР Крим виникли труднощі із обслуговуванням депозитів і рахунків, відкритих у кримських відділеннях банку, зокрема, щодо розблокування вкладів. Зазначене питання не вирішено у зв`язку з припиненням відповідно до постанови Правління Національного Банку України № 260 від 06 травня 2014 року діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» в Криму.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 626 ЦК визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1058 ЦК за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Долученими до матеріалів справи копіями Договорів про «Вклад Стандарт» на 12 місяців із підтвердженням квитанцією №3 про внесення на депозитний рахунок коштів, про підтвердження депозитного вкладу «Депозит Плюс на 12 місяців» копією Договору до якого долучена квитанція №2 про внесення на рахунок коштів є належним доказом реального укладення позивачем депозитних договорів із відповідачем.

Виходячи із системного аналізу положень статті 1059 ЦК, пункту 1.4 Положення № 516 та положень Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженою Правлінням НБУ за №174 від 04 червня 2011 року (із наступними змінами в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким суд надав детальний аналіз та прийняв правильне рішення про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Згідно з частиною першою та другою статті 1060 ЦК договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що між сторонами по справі мав місце факт укладення двох договорів від 23.04.2013 року та внесення відповідно до умов цих договорів грошових коштів в сумі 5 000 доларів США та 64 880,00 гривень та невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення вкладу і виплати відсотків за ним. Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув суму вкладу і нараховані відповідно до умов договору відсотки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки відповідальним перед позивачем ОСОБА_1 за виконання зобов`язань за договором банківського вкладу є ПАТ КБ «Приватбанк» як сторона цього договору, а не будь-які інші треті особи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанов набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк