Номер провадження 2/225/31/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/3507/18
"17" січня 2019 р. м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Скиба М.М.,
за участю секретаря Федорцової І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
В липні 2018 року позивач звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона є основним квартиронаймачем житлової квартири за адресою: Донецька область, м.Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), смт. Північне (колишня назва смт.Кірове), АДРЕСА_1. Окрім позивача в зазначеному вище помешканні також зареєстровані її сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2000 році ОСОБА_2 разом із своїми особистими речами переїхав мешкати до м.Донецьк, де навчався в спортивній школі імені ОСОБА_4. Після чого, у 2006 році з міста Донецька він переїхав на постійне місце проживання до Італії, де мешкає безперервно до теперішнього часу. З 2006 року ОСОБА_2 більше не приїжджав до м.Торецька, відносини із позивачем підтримує через засоби Інтернет-звязку, при останній бесіді останній повідомив, що ніколи більше не приїде до м.Торецька. ОСОБА_3 у 2005 році також виїхав в м.Донецьк разом із особистими речами на навчання. У 2014 році він переїхав на постійне місце мешкання до ІНФОРМАЦІЯ_3, де мешкає безперервно до теперішнього часу. Відносини з позивачем останній підтримує через періодичні телефонні дзвінки. Позивач в позові зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_3 оформлює громадянство Російської Федерації та повертатися до м.Торецька не планує.
Таким чином, вже більше ніж пів року відповідачі фактично не мешкають за адресою своєї реєстрації без поважних на це причин, особистих їх речей в квартирі не має, про житло вони взагалі не піклуються, комунальні платежі не сплачують, грошові кошти на утримання житла не надають. У звязку з чим, остання вимушена сплачувати за відповідачів всі комунальні платежі. З цих же причин вона не має можливості оформити пільги на оплату комунальних послуг, тому сплачує їх в повному обсязі. Таким чином, позивач просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надавали. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно з положеннями статей 55, 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд зазначає, що між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є основним наймачем квартири АДРЕСА_2 (колишня назва смт.Кірове) в місті Торецьку (колишня назва м.Дзержинськ) Донецької області, на підставі відповідно ордеру про жиле приміщення №1731 від 05.07.1991 року, виданого на підставі рішення виконкому 2006 від 19.06.1991 року (а.с.8).
Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №б/н від 12.07.2018 року, виданої Комунальним підприємством «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради у вказаній квартирі зареєстровані: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).
З акту обстеження про фактично проживаючих осіб №б/н від 25.06.2018 року вуличного комітету встановлено, що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з 2000 року та по теперішній час. Місце мешкання останнього Італія м.Портафіно. ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає з 2005 року та по теперішній час. Мешкає м.Подільськ Московської області. (а.с.20)
З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що останні є сусідами ОСОБА_1, проживають в одному будинку з останньою вже 27 років. Діти до ОСОБА_1 вже 15 років як не приходять у гості, матеріальну допомогу матері не надають. (а.с.43,45)
За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідачів у вказаній квартирі.
Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.
Матеріали справи не містять доказів щодо поважності відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації.
На підставі викладеного, враховуючи, що позивач є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), смт. Північне (колишня назва смт.Кірове), АДРЕСА_1, знайшли підтвердження обставини відсутності відповідачів, які є синами позивача, без поважних причин понад шість місяців у вказаній квартирі, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату (а.с.2).
Керуючись ст.ст. 12,13,81, 89,141,263,265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), смт. Північне (колишня назва смт.Кірове), АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, суму судового збору, що був сплачений при подачі позовної заяви в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп. в рівних частинах, тобто по 352 грн. 40 коп. з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: