Справа № 301/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дідо- ОСОБА_4. , що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1, яке видане 25 листопада 2002 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району актовий запис № 76.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина , яка складається із житлового будинку та господарських будівель , розташованих в АДРЕСА_1

За життя спадкодавець заповіт не залишав,що підтверджується довідкою Довжанської сільської ради №02-12/749 від17.12.2018 року.

Спадщину за померлим ОСОБА_4 ,він та відповідачі прийняли , так як вступили фактично у управління та володіння спадковим майном. Однак, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на спадкове майно.

Спадкодавцю ОСОБА_4 спадковий будинок належав на підставі свідоцтва право особистої власності на домоволодіння № 308 від 21.11.1974 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Довжанської селищної ради №10 від 22.03. 1974 року. Зазначений житловий будинок був зареєстрований у міжміському міжміському бюро технічної інвентаризації 21.11.1974 року .

При зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини було виявлено , що оригінал правовстановлюючого документу втрачений, що унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, надіслали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову, тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер дідо позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1, яке видане 25 листопада 2002 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району актовий запис № 76.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина , яка складається із житлового будинку та господарських будівель , розташованих в АДРЕСА_1

За життя спадкодавець заповіт не залишав,що підтверджується довідкою Довжанської сільської ради №02-12/749 від17.12.2018 року.

Спадщину за померлим ОСОБА_4 , позивач та відповідачі прийняли , так як вступили фактично у управління та володіння спадковим майном. Однак, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на спадкове майно.

Спадкодавцю ОСОБА_4 спадковий будинок належав на підставі свідоцтва право особистої власності на домоволодіння № 308 від 21.11.1974 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Довжанської селищної ради №10 від 22.03. 1974 року. Зазначений житловий будинок був зареєстрований у міжміському міжміському бюро технічної інвентаризації 21.11.1974 року .

При зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини було виявлено , що оригінал правовстановлюючого документу втрачений, що унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, в редакції 1963 року, Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився , спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту вільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 200, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 382 ,392 , 524, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна , яке складається з житлового будинку та господарських будівель , розташованих в АДРЕСА_1 в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Суддя : І. А. Даруда