Провадження № 2-з/679/16/2019
Справа № 679/1664/19
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

03 грудня 2019 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 адвокат Луцик К.В., діючи в інтересах останнього, звернулась до Нетішинського міського суду Хмельницької області з вказаним вище позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №1552 від 17.10.2019 Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про анулювання допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами слюсарю ЕРП ОСОБА_2 кат.2 №927, виданий 09.10.2012.

Також представником подана заява про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом зупинення дії наказу №1552 від 17.10.2019 до набрання судовим рішення, ухваленим за наслідками розгляду цієї справи, законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 працює у Відокремленому підрозділі «Хмельницька атомна енергогенеруюча компанія» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на посаді слюсаря ЕРП.

12.10.2012 останньому згідно наказу ВП ХАЕС №1824 було надано допуск №927 від 09.10.2012 до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами, який 17.10.2019 наказом №1552 анульовано з підстав письмового повідомлення від Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області та управління СБУ у Хмельницькій області про наявність вироку Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.07.2019, яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Представник у поданій заяві зазначила, що існування спірного наказу відповідача №1552 від 17.10.2019 позбавляє можливості ОСОБА_2 сумлінно виконувати свої посадові обов`язки слюсаря. Крім того, остання, посилаючись на зміст ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», вказує на можливість подальшого звільнення ОСОБА_2 з роботи, що, на її переконання, унеможливить виконання рішення суду і для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі наведеного та посилаючись на норми права, які містяться в ст.ст. 149-150 ЦПК України, представник ОСОБА_1 просить забезпечити позов.

Вивчивши заяву та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову згідно приписів ч. 2 ст. 149 ЦПК України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 та п.5 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого наказу, оскільки дія такого може бути підставою для незаконного звільнення позивача з роботи.

Тобто, фактично заява про забезпечення позову ґрунтується на припущенні представника позивача. При цьому останньою не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Пред`явлений представником позивача позов не стосується питання звільнення позивача з роботи, спору щодо цього на даний час між сторонами немає.

Заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Матеріали справи також не містять доказів, які вказують на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, приходжу висновку про те, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки жодними належними доказами не доведено той факт, що невжиття забезпечення позову у виді зупинення дії оскарженого наказу може утруднити чи зробити неможливим виконання гіпотетичного рішення суду про скасування такого наказу. Крім того, на думку судді, задоволення такої заяви представника позивача буде фактично ухвалене рішення без розгляду цивільної справи по суті, оскільки представник позивач просить зупинити дію наказу, правомірність якого оспорюється та, який остання просить скасувати, що за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог без вирішення спору по суті.

Відтак, суддя вважає, що застосуванням такого способу забезпечення позову, судом наперед буде надано правову оцінку оспорюваному наказу, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Гавриленко