Справа № 214/3296/19
2/214/1983/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 грудня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
секретаря судового засідання Звада Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг, при заочному розгляді, цивільну справу №214/3296/19 за позовною заявою представника позивача адвоката Соляник Ігора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд -
Представник позивача-адвокат Соляник І.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі позивачів та задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи поштові повідомлення.
04 вересня 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується договором дарування від 08 листопада 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2300 (а.с. 50 копія договору дарування, а.с.51-52 копія технічної характеристики квартири).
Згідно Витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 63).
Відповідно до актів від 09.06.2017року, 11.09.2018 року, 17.04.2019 року 17.04.2019 року складені комісією ТОВ «Житлосервіс-КР» в квартирі АДРЕСА_5 , якими встановлено затоплення квартири позивача зі слів мешканця квартири АДРЕСА_2 відбулось внаслідок витоку води з пральної машини. (а.с12-15)
Відповідно до вимогст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно дост.22ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно із роз`ясненнями, наданими упостанові ПленумуВерховного СудуУкраїни №6від 27.03.1992року «Пропрактику розглядусудами цивільних справ провідшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до статті 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.3ст.156 Житлового кодексуУкраїни власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).
Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивачів відбулося внаслідок вини відповідача то шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача.
Висновок про оцінку матеріального збитку, спричиненого внаслідок затікання води у внутрішні приміщення трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у суду не викликає сумнівів щодо об`єктивності викладених у ньому відомостей.
Відповідно до частини 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 2 вказаної статті Кодексу, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 2768,40 грн., з яких 768.40 грн. судовий збір, 2000,00 грн. кошти витрачені на проведення звіту про оцінку матеріальної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,23,322,1166,1167,1192 ЦК України, ст.ст.1,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.190 ЖК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-80,141,223,247,258,259,263-268,280-284 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача адвоката Соляник Ігора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2768 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Н.В.Чернова