Справа № 331/3687/19
Провадження № 2/331/1589/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.В.,

за участю секретаря Дорофєєвої М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити приватизацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача здійснити приватизацію за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що згідно ордеру на житлове приміщення НОМЕР_1 від 01.12.2016, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2016 року №720/3 «Про надання службової житлової площі по АДРЕСА_1 , працівнику військової прокуратури Південного регіону України», її чоловіку, ОСОБА_3 надано право на вселення в трьохкімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 43,3 кв.м. (загальною-62,02 кв.м.) на склад сім`ї чотири особи. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2018 №49/5 «Про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України», трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , виключено з числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України та надано ордер №11 на житлове приміщення серія № «М» від 28.02.2018 на сім`ю із чотирьох осіб. Звернувшись до відповідача з заявою про приватизацію квартири, їй було відмовлено, з огляду на те, що у неї відсутні документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період з 19.06.1992 по 12.12.2016. Беручи до уваги, що у спірний період позивачка проживала за місцем свого навчання, а в подальшому у зв`язку із переведенням її чоловіка - військовослужбовця на нові місця проходження служби, вона, як член сім`ї військовослужбовця, неодноразово змінювала реєстрацію місця проживання разом з чоловіком, на даний момент у зв`язку з вищенаведеним, та враховуючи той факт, що вона мати двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 не має змоги отримати та надати довідки, щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду, видані органом приватизації за попередніми місцями проживання (після 1992 року), просить суд визнати за нею право на приватизацію та зобов`язати відповідача здійснити приватизацію за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2019 року провадження по справі відкрито.

11 вересня 2019 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив на дотримання Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району вимог законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 про приватизацію, однак наведені позивачкою в позовній заяві обставини, що обґрунтовують їх вимоги, інші обставини, які мають значення для вирішення справи, потребують додаткового з`ясування та підтвердження доказами, тому просили в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

17 вересня 2019 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій належним чином обґрунтувала заявлені позовні вимоги, а також підтвердила їх доданими до уточненої позовної заяви доказами.

20 вересня 2019 року відповідач надав відзив на уточнений позов, в якому зазначив, що спірна ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку із неможливістю надати позивачкою ОСОБА_1 необхідні документи для здійснення приватизації квартири. Приймаючи до уваги конкретні обставини, при яких виник даний спір, додані позивачкою нові докази, Районна адміністрація просить вирішити спір на розсуд суду, з урахуванням відсутності механізму вирішення зазначеного питання у позасудовому порядку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду, не навівши будь-яких заперечень на доводи позивача.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» . Відповідно до статті 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Відповідно до п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла.

Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, народилась в м. Болград Одеської області. Згідно зі свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 виданого 12.09.2003 року ВРАЦС Болградського районного управління юстиції Одеської області уклала шлюб з ОСОБА_3 , після одруження прізвище дружини « ОСОБА_1 ».

Згідно ордеру на житлове приміщення НОМЕР_1 від 01.12.2016, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2016 року №720/3 «Про надання службової житлової площі по АДРЕСА_1 , працівнику військової прокуратури Південного регіону України», її чоловіку, ОСОБА_3 надано право на вселення в трикімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 43,3 кв.м. (загальною-62,02 кв.м.) на склад сім`ї чотири особи.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2018 №49/5 «Про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України», трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , виключено з числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України та надано ордер №11 на житлове приміщення серія № «М» від 28.02.2018 на сім`ю із чотирьох осіб.

На теперішній час, згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання від 25.07.2019, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна №184489642 від 11.10.2019 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було накладено арешт, проте 11.10.2019 запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, погашено на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно інформаційної довідки від 26.07.2019, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «На Поштовій», ОСОБА_1 на даний час є головним квартиронаймачем трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок оформлено на неї. Квартира не приватизована та належить до житлового фонду комунальної власності Запорізької міської ради.

З метою реалізації права на житло шляхом приватизації займаної квартири, позивач ОСОБА_1 звернулася до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району з відповідною заявою.

Листом № В-0532 від 06.08.2019 Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району ОСОБА_1 було відмовлено у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що до органу приватизації не було надано документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року.

Надати такі довідки позивачка не має можливості, так як у період з 19.06.1992 по 12.12.2016 року неодноразово змінювала реєстрацію місця проживання.

На підтвердження цього позивачка надала суду копію паспорта виданого на ім`я ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 виданого Ізмайлівським МВ УМВС України в Одеській області 06.10.2003 року, копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 виданого Жовтневим РВ ГУМВС України в Запорізькій області 16.03.2010 року, копію карти профілактичних щеплень ОСОБА_5 багатопрофільної центральної лікарні, копією атестата та додатку до нього серія НОМЕР_5 виданого 21.06.2000 року на ім`я ОСОБА_1 , копією академічної довідки №155 виданої Ізмалівьким державним університетом 01.09.2003 року з яких вбачається, що в період з 19.06.1992 по 12.12.2016, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за наступними адресами: з 19.06.1992 по 19.09.2000 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 ; з вересня 2000 по 14.07.2004 - ОСОБА_1 була тимчасово зареєстрована на період навчання за адресою гуртожитку: АДРЕСА_5 ; з 14.07.2004 по 06.06.2005 - АДРЕСА_6 ; з 06.06.2005 до 06.06.2007 - АДРЕСА_7 ; з 21.10.2008 по 23.04.2011 - АДРЕСА_8 ; з 23.04.2011 по 29.05.2015 - АДРЕСА_10 ; з 05.06.2015 по 12.12.2016 - АДРЕСА_11 , тобто, з вищенаведеного вбачається, що позивачка проживала за місцем свого навчання, а в подальшому у зв`язку із переведенням її чоловіка - військовослужбовця на нові місця проходження служби, вона, як член сім`ї військовослужбовця, неодноразово змінювала місце проживання.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №184798708 від 15.10.2019 року пошук за повним спів паданням ОСОБА_1 (РНПП НОМЕР_6 ), відомості відносно вказаної особи в реєстрі відсутні.

Відповідно до інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №184798355 від 15.10.2019 року пошук за повним спів паданням ОСОБА_1 (РНПП НОМЕР_6 ), відомості відносно вказаної особи в реєстрі відсутні.

Згідно довідки МБТІ м. Ізмаіл №620 від 23.05.2008 року ОСОБА_1 по даним реєстрації в колі домоволодінь в м. Болград не значиться.

Тобто, на праві власності у позивача будь-якого нерухомого майна не зареєстровано.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до теперішнього часу не використала право на безоплатну приватизацію житла, а відсутність документу, що підтверджує невикористання нею житлових чеків за період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 р. не може впливати на встановлене законом право на приватизацію квартири.

Позивачка у справі на законних підставах вселилася у квартиру АДРЕСА_1 , в якій постійно мешкає з грудня 2016 року, на прав власності житла не має, квартира знаходиться в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачка має право на приватизацію жилого приміщення, в якому вона постійно мешкає.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не заявлялись.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити приватизацію - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право на приватизацію квартири: АДРЕСА_1 та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ) здійснити приватизацію квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності довідок, які підтверджують невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року.

Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.10.2019 року.

Суддя: Г.В. Гнатик