КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 380/115/14-ц
Головуючий у суді першої інстанції: Косович Т.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року,

встановив:

у липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 13 158, 50 дол. США, що станом на день звернення до суду з позовом становить 165 390 грн. 80 коп., посилаючись на те, що 25 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, умови якого позичальник не виконує.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 165 390 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року скасовано, а у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року рішення Апеляційного суду Київської області від 29 серпня 2016 року було скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості по сплаті процентів та пені було скасовано та направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 100 925 грн. 03 коп. залишено без змін.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача Тєплова Є. О., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 25 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 9 078, 50 дол. США зі сплатою 12,4% річних строком до 25 грудня 2012 року. Зазначав, що умови договору відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається з 8 029,60 дол. США тіла кредиту, 3 874,30 дол. США відсотків за користування кредитом та 1 254,60 дол. США пені за прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 165 390 грн. 80 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а розмір його заборгованості є доведеним. Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів у повному обсязі погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим у справі обставинам.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту при новому апеляційному розгляді справи судом не переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №107/П/76/2007-840 «Автопакет». Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 9 078, 5 дол. США строком до 25 грудня 2012 року зі сплатою 12,4% річних для придбання автотранспортного засобу.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь відсотки за користування кредитними коштами за період з 25 грудня 2007 року по 10 квітня 2014 року та пеню за період з 11 квітня 2013 року по 10 квітня 2014 року.

Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим Кодексом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається зі змісту укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та

ОСОБА_1 кредитного договору, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за користування коштами в розмірі 12,4% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий строком до 25 грудня 2012 року.

За таких обставину межах строку кредитування до 25 грудня 2012 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 18 числа поточного місяця.

Так, положення ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верхового Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Враховуючи викладене, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 25 грудня 2007 року по 25 грудня 2012 року, що становить 32 017 грн. 32 коп., а у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 26 грудня 2012 року по 10 квітня 2014 року, які були заявлені позивачем при зверненні до суду з позовом, слід відмовити.

Крім того, зі спливом строку кредитування припинилося право банку нараховувати і пеню за кредитом. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 жовтня 2019 року (справа №721/781/16-ц).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем ПАТ «КБ «Надра» було нарахована відповідачу ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати заборгованості за період з 11 квітня 2013 року по 10 квітня 2014 року, тоді як строк кредитування сторонами було погоджено до 25 грудня 2012 року.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід змінити та визначити суму заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 32 017 грн. 32 коп., а в частині вирішення вимог про стягнення пені рішення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Також апеляційний суд змінює розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року в частині задоволення вимог про стягнення заборгованості по процентам змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по процентам в сумі 32 017 грн. 32 коп. та судовий збір в сумі 3 638 грн. 58 коп.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року в частині задоволення вимог про стягнення пені скасувати,

В задоволенні вимог про стягнення пені відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 03 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді