Справа № 559/2525/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за аліментами і неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.09.2009 між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстровано Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 16.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 . 06.06.2011 рішенням Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-624/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн в місяць, починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

25.07.2011 ухвалою Апеляційного суду Рівненської області у справі № 22-1361-11, апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-624/11 від 06.06.2011 залишено без змін.

09.02.2012 рішенням Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-1378/11 шлюб між подружжям розірвано. На виконання рішення Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-624/11 від 06.06.2011 було видано виконавчий лист № 2-624 від 25.07.2011, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. в місяць починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання у Дубенський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.

З початку виконання зобов`язань, починаючи з 21 квітня 2011 року, відповідачем було здійснено сплату аліментів, зокрема: серпень 2011 р. - 2 050 грн., листопад 2011 р. - 300 грн.; лютий 2012 р. - 500 грн., що в сумі складає 2 850 грн.

З березня 2012 р., всупереч ч. 1 ст. 18 ЦПК України, відповідач перестав виконувати рішення суду, внаслідок чого в нього виникла заборгованість зі сплати аліментів за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік та станом на 01.10.2018 року становить - 41 827,40 грн.

Крім того, ОСОБА_4 нічим матеріально не допомагає в утриманні дочки, не цікавиться її життям, не вживає ніяких заходів для погашення заборгованості, навмисно тривалий час не виплачує аліменти. Дочка повністю знаходиться на утриманні позивача.

Дитині вже 8 років, відповідно до свого віку вона природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, тому на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім. Крім того, змінився рівень життя, значно зросли матеріальні витрати.

Разом з тим, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і на даний час згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років становить 1 944,00 грн на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, здоровим чоловіком на утриманні якого немає інших дітей та має достатній дохід, просить збільшити аліменти до 1000 грн, а також стягнути заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 41827,40 грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1820 грн.

02.07.2019 до суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить зменшити позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача лише пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1820 грн, обґрунтовується тим, що вимога по сплаті заборгованості по аліментах станом на 19.06.2019 не актуальна, згідно листа Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області №50995 від 19.06.2019 та розрахунку заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити.

Представник відповідача зменшені позовні вимоги визнала, не заперечує проти застосування ст.200 ЦПК України.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки, визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Її батьками є сторони у справі (а.с. 10).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 09.02.2012 шлюб між сторонами розірвано (а.с.15, 16).

ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 про що свідчить довідка про склад сім`ї № 731 від 21.09.2018 (а.с. 11).

06.06.2011 рішенням Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-624/11 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. в місяць починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 25.07.2011 ухвалою Апеляційного суду Рівненської області у справі № 22-1361-11, апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Дубенського міськрайонного суду у справі № 2-624/11 від 06.06.2011 залишено без змін (а.с. 12,13,14).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Дубенським МРВ ДВС, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 становить 41827,40 грн (а.с.17).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст.196СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.

Згідно розрахунку представника позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року включно становить 1820 грн (а.с. 5-6).

Суд бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах, оскільки він здійснений правильно і вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені занесплату аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_4 , відповідно до рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , 2009 року народження, починаючи з 21.04.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно повідомлення начальника Дубенського МРВ ДВС, станом на 01.10.2018 заборгованість по аліментах становить 41827,40 грн. І хоча станом на 19.06.2019 заборгованість відповідача погашено, згідно розрахунку від 19.06.2019 №50825, виданого Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області, зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку.

Щодо вимог про збільшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст.ст.181, 192 СК України, згідно яких розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, визнання позовних вимог, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 1000 грн. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1409,60 гривень.

Керуючись: ст.ст.4 ,12, 13, 81, 83, 200, 206, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 196 СК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за аліментами і неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 820 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять гривень) 00 коп.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 червня 2011 року, та стягнути ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 коп.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2019.

Суддя: