Справа № 219/379/19
Провадження №2-з/219/2/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 219/379/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння грошових коштів та стягнення вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння грошових коштів та стягнення вартості товару, в якому відповідно до ст.ст. 16,316,317,319,321,386,387,390 ч.1 ЦК України, ст.4, 27, 175- 177, ЦПК України, просить витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, належне позивачу майно: грошові кошти в сумі 250 тис. доларів США ( що за за курсом НБУ становить- грн.), 30 тис. євро ( що за курсом НБУ становить- грн.) та 500 000 грн., а також стягнути вартість товару, яким ОСОБА_4 незаконно заволодів, в сумі - 1243708, 8 грн. та судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі- 8810 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, 18.01.1967року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований : ІНФОРМАЦІЯ_2, у тому числі, на квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2; заборонити будь- кому здійснювати відчуження всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, 18.01.1967року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований : ІНФОРМАЦІЯ_3, мотивуючи тим, що вартість майна, яке вона просить витребувати, складає 9 233008,8 грн. Враховуючи, що майно, яке позивач вимагає від відповідача, складається з грошових коштів, які, як зазначено у позові, відповідач використав, враховуючи їх значну суму, вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав, оскільки на сьогодні є загальновідомий той факт , що ОСОБА_2 переховується від суду у кримінальному провадженні, де позивач є потерпілою, що знаходиться в провадженні Артемівського міськрайонного суду.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що необхідними видами забезпечення позову будуть накладення арешту на нерухоме майно відпровідача та заборона будь- кому вчиняти дії з відчуження нерухомого майна , що належить ОСОБА_2, при цьому, позивачу відомо лише про два об'єкти нерухомості, що належать відповідачу, однак враховуючи значну суму вартості її майна, яке вона просить витребувати у відповідача та відсутність у неї відомостей про можливе інше нерухоме майно відповідача, вважає за необхідне накласти арешт не тільке на вказане нею майно, а й на інше нерухоме майно, що належить ОСОБА_2

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з,ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. У ній не наведено посилань та доказів того, що існують обставини, які свідчать про реальний намір відповідача на відчуження нерухомого майна- двох квартир , які належить йому на праві власності з 2017 року, а також, іншого невідомого нерухомого майна, і що, також, не дозволяє вирішити питання щодо оцінки співмірності.

Посилання заявника ( позивача) на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( дві квартири) не підтверджує наміру відповідача на відчуження нерухомого майна, яке їй належить на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доводи заявника про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому, є лише припущеннями, заявник не надав доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що заявником не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. Позивачем не надано доказів, що відповідач намагається відчужити нерухоме майно третім особам, як і не надано доказів про перебування відповідача у розшуку з метою ухилення від виконання рішення суду за дійсним позовом , у т.ч. у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи відсутність обґрунтованої загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду та виходячи із принципу балансу інтересів сторін, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.81,149-153,353-354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 219/379/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння грошових коштів та стягнення вартості товару відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п,ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Л.А. Радченко