Справа № 324/1520/19
Провадження № 2/324/667/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кацаренко І.О.
за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Савочкіної І.С.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пологівської міської ради в особі Відділу реєстрації Пологівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 29 травня 2019 року він звернувся до відділу реєстрації Пологівської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно з заявою про зняття з попереднього місця проживання, але отримав від відповідача відмову у реєстрації місця проживання з посиланням на те, що відсутня згода співвласників житла.
Фактичними співвласниками у рівних частках, а саме по 1/2 частині, жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , в якому позивач бажає зареєструвати своє місце проживання, є матір позивача, третя особі у справі ОСОБА_3 , і рідний дядько позивача ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_3 отримала на своє свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину цього жилого будинку, а ОСОБА_4 не отримав.
Позивач ОСОБА_1 з 2012 року проживає у вказаному будинку разом зі своєю родиною та утримує його. ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник будинку ОСОБА_4 помер. Матір позивача ОСОБА_3 надала свою згоду на реєстрацією у вищевказаному домоволодінні її сина ОСОБА_1 . З часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 спадщину ніхто не прийняв, у зв`язку з чим на сьогоднішній день відсутній власник 1/2 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
23 липня 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію місця проживання, надав згоду власника частини домоволодіння та додатково надав витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №7 від 30 травня 2019 року про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був співвласником жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте ОСОБА_1 йому повторно було відмовлено у реєстрації місця проживання.
Таким чином, на момент звернення із заявою про реєстрацію місця проживання інші співвласники житла були відсутні, що унеможливлює надання відповідної згоди.
Зважаючи на викладене, позивач ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким зобов`язати Пологівську міську раду в особі відділу реєстрації Пологівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
30 вересня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Пологівської міської ради в особі відділу реєстрації про зобов`язання вчинити дії просили відмовити у повному обсязі та, зокрема, зазначили, що згідно Правил реєстрації місця проживання для реєстрації місця проживання обов`язковою умовою є подання документа, який підтверджує право користування житлом, а не його частиною. Всупереч діючий нормі Правил позивач разом із заявою про реєстрацію місця проживання одночасно із зняттям надав згоду співвласника лише на 1/2 частину жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи це відсутністю співвласника іншої 1/2 частини будинку. Відсутність згоди співвласника 1/2 частини жилого будинку у зв`язку з його смертю не є підставою для проведення реєстрації місця проживання, оскільки даний випадок не передбачений діючим законодавством.
Окрім того, зазначає представник відповідача у відзиві, посилання відповідача на те, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 2012 року, в якому зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку жилого будинку видано ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку жилого будинку ще не видано. В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 вересня 2019 року №182724024 про об`єкт нерухомого майна жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про власника майна ОСОБА_4 відсутні.
У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Савочкіна І.С. підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав.
Представник відповідача за довіреністю Таран О.М. заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 з підстав, викладених у відзиві.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що їй на праві власності належить 1/2 частина жилого будинку АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 є її сином, а тому вважає, що позивач як член її сім`ї має право на реєстрацію місця проживання у вказаному жилому будинку, у якому він на даний час проживає і користується вказаним житлом. З цих підстав просила позов задовольнити.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем та його представником, враховуючи заперечення проти задоволення позову відповідача та думку третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Виходячи з положень ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 липня 1980 року райвідділом ЗАГС м.Пологи Запорізької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого держаним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Носенко Ю.А. 27 грудня 2012 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її дочка ОСОБА_3 , на 1/2 частку жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 та син громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 на 1/2 частку вище вказаного будинку. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку жилого будинку видано ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку жилого будинку ще не видано (а.с.14).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №182724024, сформованої 27 вересня 2019 року, 1/2 частина жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 грудня 2012 року (а.с.31).
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №7, сформованого 30 травня 2019 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).
З відповіді приватного нотаріуса Черкун В.І. від 18 вересня 2019 року на запит суду встановлено, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася. З наданих нотаріусом Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру також встановлено, що заповіти чи спадкові договори ОСОБА_4 не складалися (а.с.25-27).
З копії довідки №121, виданої квартальним комітетом №11 м.Пологи 28 червня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 з 2012 року мешкає в АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_8 (а.с.16).
Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29 липня 1998 року Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я позивача ОСОБА_1 , місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).
23 липня 2019 року та повторно 29 травня 2019 року позивач звертався до відповідача з заявами про зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У знятті з реєстрації та одночасно реєстрації місця проживання ОСОБА_1 було відмовлено, бо відсутня згода співвласників житла (а.с.9-12).
Згідно з ч.1 ст.13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.
У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Статтею 361 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, і в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Також статтею 150 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно положень ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
За положеннями ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» з 04 квітня 2016 року повноваження з питань реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання делеговані органам місцевого самоврядування. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 затверджено Правила реєстрації місця проживання.
У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» №1382-IV від 11 грудня 2003 року громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку.
Згідно п.п.4 п.18 «Правил реєстрації місця проживання» затверджених Постановою КМУ №207 від 02 березня 2016 року, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до жилого приміщення, визнання за особою права користування жилим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї.
Отже, підставою для реєстрації місця проживання особи, яка не є власником житла, де має намір зареєструватися, є документи, які засвідчують право даної особи на проживання у цьому житлі або документально оформлена згода на реєстрацію, надана власниками даного житла.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є сином власника 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 . Це нерухоме майно ОСОБА_3 отримала у спадок від своєї матері ОСОБА_6 , іншу 1/2 частину вказаного будинку отримав син померлої ОСОБА_4 , який не оформив своє право власності на спадкове майно та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину ніхто не прийняв, таким чином на сьогоднішній день відсутній другий співвласник майна. Позивач ОСОБА_1 з 2012 року проживає у жилому будинку АДРЕСА_1 , сплачує комунальні послуги, робить поточні ремонти тощо. Спору щодо реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 , немає, власник 1/2 частини вказаного будинку ОСОБА_3 , не заперечує проти реєстрації місця проживання свого сина у будинку АДРЕСА_1 .
У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси.
Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.29, 356, 361, 383, 405 ЦК України, ст.ст.64, 150, 156 ЖК України, ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» №1382-IV від 11 грудня 2003 року, «Правилами реєстрації місця проживання», затвердженими Постановою КМУ №207 від 02 березня 2016 року, суд
В И Р І Ш И В :
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Пологівської міської ради в особі Відділу реєстрації Пологівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії.
Зобов`язати Пологівську міську раду в особі Відділу реєстрації Пологівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (чотири).
Стягнути з Пологівської міської ради на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 03 грудня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.