справі № 599/1708/19
У Х В А Л А

іменем України

"21" листопада 2019 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. при секретарі Біловус С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду заяву - представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гораль Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з Львівського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року заявник - представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гораль Андрій Романович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про розподіл судових витрат на правничу допомогу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2019 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до Зборівського районного суду Тернопільської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ в розмірі 31745,36 грн. Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року провадження у цивільній справі № 599/1708/19 закрито, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначив, що 25 серпня 2019 року між відповідачем ОСОБА_1 та ним адвокатом ОСОБА_2 Р ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги №1/6. Розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 3500 грн., тому вважає, що витрати понесені відповідачем на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. необхідно стягнути з позивача.

03 жовтня 2019 р. ОСОБА_1 подав до суду клопотання про приєднання доказів, зокрема, квитанції № 12 ТВБВ №10019/023, роб. стан. 101236 від 02.10.2019 р. за надання професійної правничої допомоги адвоката Гораль А. Р.

11 жовтня 2019 р. представник Львівського державного університету внутрішніх справ надіслав заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в обґрунтуванні яких зазначає, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Умовою такого відшкодування є необґрунтованість дій позивача. Однак, позов Львівського державного університету внутрішніх справ до Коріня. A.B. є обґрунтованим та поданим відповідно до низки нормативних актів, за наявності боргових зобов`язань, які фактично визнала сторона відповідача в заяві про відстрочку оплати заборгованості. Через останнє, виконуючи прохання представника Коріня A ОСОБА_3 B., подання позову до суду було відкладено із врахуванням його перебування закордоном. У даний час сторона відповідача користуючись цим заявляє, що позивач «намагався розглянути заявлені вимоги в межах цивільного судочинства з метою приховання від суду та відповідача факту порушення строку звернення до суду, що свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, і тим породжує сумніви в обґрунтованості даної заяви.

Стосовно твердження щодо необґрунтованості позову через подання його в порядку цивільного судочинства повідомляє, що так як міняється законодавство та по різному формується судова практика, тому не можна стверджувати, що право позивача не порушено. Дані аргументи сторони відповідача зводяться до покликань на висновок Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 та повторний висновок аналогічного змісту у Постанові Великої Палати Верховного суду від 13.03.2019, відповідно до яких дана справа, повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Натомість, позивач покликається на практику суду апеляційної інстанції (Постанова Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2019 у справі № 300/172/19 провадження 22-ц/4806/1371/19, що вищевказані висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду до даної категорії справ і правовідносин не застосовуються. Виходячи з наведеного, суд другої інстанції задоволив апеляційну скаргу представника академії внутрішніх справ, скасував ухвалу суду першої інстанції, якою провадження у справі закрито з огляду на вищевказані висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що правове питання щодо юрисдикції розгляду даних справ, є проблемним. Відповідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі за позовом апеляційною та касаційною скаргою нашої сторони № 461/5577/15-ц провадження № 14-18 цс18 визначено цивільну юрисдикцію розгляду даних справ . Дане рішення не скасоване та залишається в законній силі і враховано при поданні цивільного позову ОСОБА_4 . За таких обставин необґрунтованих дій позивача не було, без наявності яких непередбачено компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Зазначає, що співмірність витрат є сумнівною. Для її підтвердження необхідно докази (податкова звітність, книга обліку доходів і витрат ). Доказів того, що середня вартість послуг представника позивача у поточному році за 7 годин роботи становить приблизно 3500 гривень не представлено. Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірний з ціною позову. У задоволенні заяви про розподіл судових витрат просить відмовити повністю, справу розглядати без участі представника.

20 листопада 2019 року заявником надіслано клопотання про врахування під час розгляду заяви про розподіл судових витрат позицію Львівського окружного адміністративного суду, викладену в додатковому рішенні у справі № 1.380.2019.004779 від 11.11.2019р.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

За правиламист.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Вимогами ч.1 та ч.2 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову та не містить обмежень в його реалізації.

У зв`язку з цим стороною відповідача не представлено, а судом не здобуто доказів, що необґрунтовані дії позивача були ним здійснені при зверненні до суду та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується, тому заява про відшкодування судових витрат, є передчасною і такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки провадження у справі закрито, відсутні підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.133,137,141,270 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гораль Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з Львівського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.11.2019 року

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Cуддя Зборівського

районного суду В. Г. Чорна