Справа № 159/6246/18
Провадження № 2/159/271/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач 03.12.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., в розмірі 2 027 грн в місяць, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 14.06.12 р. у справі № 0306/2 846/2012 було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін у розмірі 350 грн щомісяця, починаючи з 08.05.12 р. і до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між сторонами було розірвано 05.06.12 р.. Зазначає, що на даний час сума стягуваних аліментів є низькою, недостатньою для належного утримання дитини, рівень матеріального забезпечення якої постійно зростає. Відповідач добровільно не бажає самостійно забезпечити спільну дитину сторін необхідним. Сума аліментів є меншою прожиткового мінімуму, передбаченого законом. Їй не відомо достеменно про розмір доходу відповідача і рід його занять, однак, їй відомо, що відповідач має тимчасові підзаробітки, має достатню фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, однак, ухиляється від виконання такого свого батьківського обов»язку. Просить позов задовольнити.

За ухвалою суду від 18.12.18 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, належно надіслані відповідачу судом.

За станом на 18.01.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Оскільки позивачем закладено позов до відповідача як ОСОБА_3, однак, надано доказ того, що за станом на 14.06.12 р. - дата постановлення того судового рішення про стягнення аліментів, розмір яких позивач просить збільшити - прізвище відповідача зазначене як ОСОБА_3 суд вважає за доцільне у розглядуваній справі анкетні дані відповідача вказувати нижче з врахуванням цих відомостей - ОСОБА_4.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 05.06.12 р. у цивільній справі 0306/2 844/12 провадження № 2/0306/795/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 26.06.12 р., сторони з 27.06.08 р. перебували у шлюбі, що був розірваний у судовому порядку.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження вказаної вище спільної дитини сторін, сторони мають на даний час одну спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н..

Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 14.06.12 р. у цивільній справі № 0306/2 846/2012 провадження № 2/0306/769/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, що набрало законної сили 25.06.12 р., дійсно, було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі по 350 грн щомісячно, починаючи з 08.05.12 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаним вище стверджується та обставина, що відповідач як ОСОБА_4 - на даний час є платником аліментів на користь позивача на утримання вказаної вище однієї неповнолітньої дитини сторін.

Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище одну спільну неповнолітню дитину, аліменти на утримання якої в сумі по 350 грн щомісячно стягнуто з відповідача на користь позивача за судовим рішенням від 14.06.12 р..

У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно закону.

Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої з відповідача на користь позивача в даний час стягуються у примусовому порядку у твердій грошовій сумі по 350 грн щомісячно.

Суд враховує також те, що, відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 14.06.12 р. у цивільній справі № 0306/2 846/2012 провадження № 2/0306/769/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, що набрало законної сили 25.06.12 р., у судовому засіданні було встановлено, що відповідач має на утриманні ще й іншу неповнолітню дитину, на утримання якої з нього стягнуто аліменти у судовому порядку згідно з постановою Ковельського міськсуду від 26.02.01 р..

Будь - яких доказів на підтвердження погіршення стану свого чи дитини сторін здоров»я, покращення майнового стану відповідача, про розмір та вид його доходу позивач суду також не надала.

Ту обставину, що змінився в сторону погіршення її матеріальний стан, позивач обґрунтовує лише збільшенням розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, що встановлений законодавчо.

Тобто, матеріальне становище позивача погіршилось порівняно з тим моментом, коли ухвалювалось вказане вище судове рішення про стягнення аліментів.

Відповідач не заперечив доводів позивача про наявність у нього несталого доходу шляхом надання відзиву на позовну заяву тощо.

Доказів про наявність достатнього заробітку (доходу) у відповідача, що дало б суду підстави для збільшення розміру аліментів до мінімального рекомендованого, позивач суду не надала.

А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліментів, безсумнівно, є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку на даний час.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за законом.

Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі з дня пред»явлення розглядуваного позову, не ґрунтується на законодавстві і в цій частині задоволенню також не підлягає.

З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 280, 281, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14.06.12 р. у твердій грошовій сумі.

Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 (одна тисяча триста) грн щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням, та до досягнення дитиною повноліття

В решті позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., на доход держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., і. н. НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., і. н. НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_2

Головуючий:І. М. Логвинюк