Єдиний унікальний номер 243/1217/18 Номер провадження 22-ц/804/855/19

Єдиний унікальний номер 243/1217/18 Головуючий у 1 інстанції Старовецький В.І. Номер провадження 22-ц/804/855/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Жданової В.С., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 243/1217/18 за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою Прокуратури Донецької області

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Словянську Донецької області об 11-13 годині,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 29 січня 2015 року йому було повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, 17 лютого 2015 року було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Одночасно було застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, чим обмежено його конституційні права. 27 лютого 2017 року Словянським міськрайонним судом Донецької області було постановлено вирок, який залишено без змін Апеляційним судом Донецької області від 08 листопада 2017 року, та визнано його невинуватим за ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення. Просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 248200,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5000,00 грн. у з вязку з наданням юридичної допомоги.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 124 087,59 грн. та витрати, понесені позивачем у звязку із наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 0001046 у розмірі 5 000,00 грн.; вирішено компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 4 129,58 грн; судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 359,32 грн віднесено на рахунок держави; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі Прокуратура Донецької області просила рішення суду в частині відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальному правадженні скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні таких вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що витрати на правову допомогу у кримінальній справі стягнуто безпідставно, оскільки факт їх здійснення та їх розмір не доведено належними та допустимими доказами. Так у наданій позивачем квитанції вказано, що він сплатив 1000 грн, а не 5000 грн., не зазначено яка кримінальна справа, не можливо достовірно стверджувати, що кошти сплачені за надання послуг саме у цьому кримінальному провадженні. Довідка про розмір внесеного гонорару у сумі 5000 грн. складена не після внесення коштів або закінчення надання допомоги, а лише 22 травня 2018 року. Позивачем не надано будь-яких платіжних документів, а складена довідка не є розрахунковим документом та не може прийматися як доказ. Крім того, позивачем не надано договір (угоду) про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_3, у звязку з чим умови оплати праці цього адвоката не відомі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Прокуратури Донецької області ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_2 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку таких висновків.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

З апеляційної скарги вбачається, що Прокуратура Донецької області оскаржує рішення суду лише в частині відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні, тому рішення суду перегладяається лише в оскаржуваній частині.

Судом першої інстанції під час розгляду справи в оскаржуваній частині було встановлено, що під час розгляду кримінального провадження у суді першої та апеляційної інстанції в якості захисника ОСОБА_2 приймала участь адвокат ОСОБА_3, якій було сплачено гонорар у звязку з наданням юридичної допомоги у розмірі 5000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що витрати, понесені позивачем у звязку із наданням йому юридичної допомоги під час кримінального провадження знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з огляду на справедливість, законність, обгрунтованістьта доведеність цих витрат.

Але з таким висновком погодитись неможливо.

За змістом п.4 ст.3 Закону України Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням відповідних документів

Відповідно до ст. 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем на підтвердження витрат на юридичну допомогу надано наступні документи: вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року, яким ОСОБА_2 визнано невинуватим за ч.2 ст.367 КК України та виправдано через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення (т.1 арк.спр.4-22) та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 8 листопада 2017 року, якою вирок залишено без змін (т.1 арк.спр.23-25), з яких вбачається, що в якості захисника приймала участь адвокат ОСОБА_3; квитанція від 03 лютого 2015 року про те, що адвокатом ОСОБА_3 прийнято від ОСОБА_2 за кримінальну справу 1000 грн. (т.1 арк..спр.43), довідка про розмір внесеного гонорару, у звязку з наданням юридичної допомоги (т.1 арк.спр.115), з якої вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні, ОСОБА_2 внесено гонорар у розмірі 5000 грн. за участь захисника у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, розгляду провадження в суді, в тому числі написанні апеляційних та касаційних скарг, в рахунок оплати витрат адвоката у звязку з поїздками у справі до апеляційної інстанції.

Отже позивачем не надано належних доказів щодо обґрунтування витрат на юридичну допомогу договору з адвокатом, розрахунку витрат, акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних документів.

Тобто відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можливо визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги та фактично понесені витрати.

Суд на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на юридичну допомогу.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції під час розгляду справи неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, недоведені, що є підставами для скасування рішення суду в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області задовольнити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2018 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат, понесених у звязку із наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Прокуратури Донецької області про відшкодування витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення складений 14 березня 2019 року

Головуючий