ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О.І.,
за участі секретаря - Сокур О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію,-
17 жовтня 2019 року позивач приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію, посилаючись на наступні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Згідно п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (зі змінами), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку, здійснюються у грошовій формі, відповідно до укладених договорів. Відповідно до абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово - комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів. (внесків) населення, здійснюють оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи з положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків зі фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Енергопостачання квартири АДРЕСА_1 , здійснюється на умовах укладеного з боржником договору про користування електричною енергією № 200026704 від 09.12.2015 року.
Відповідно до п.11 даного договору, відповідача зобов`язано оплачувати спожиту електричну енергію, відповідно до умов передбачених цим договором.
Згідно п. 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідача також зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією, виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги, відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору.
Станом на 31.12.2018 року, заборгованість за використану відповідачем електроенергію складає 3150,13 грн., яка виникла в період з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року, згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів, встановлених постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року.
Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно - правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
А тому просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) заборгованість за використану електроенергію, яка виникла в період з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 3150 грн. 13 коп., а також 1921 грн. 00 коп. сплаченого судового збору (а.с. 2-3).
Ухвалою судді 06 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 16 годину 30 хвилин 02 грудня 2019 року (а.с. 16-17).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, рекомендованим повідомленням, однак конверт з повісткою був повернутий до суду, за закінченням терміну зберігання (а.с. 22).
Крім того, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про виклик до суду на інформаційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення (а.с. 20).
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь - кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 про слухання справи, яке було призначено на 02 грудня 2019 року був повідомлений завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.
З боку відповідача ОСОБА_1 жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
Також, не надходив і відзив на позовну заяву ПАТ «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ).
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.
Ухвалою суду від 02.12.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Встановлено, що між ОСОБА_1 та приватним акціонерним товариством «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) був укладений договір № 200026704 про користування електричною енергією від 09.12.2015 року. Електропостачання здійснюється за адресою: АДРЕСА_2 (а с. 7-8).
Як вбачається з п. 11 даного договору, відповідача зобов`язано оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов передбачених цим договором.
У відповідності до п. 20 цього договору, боржник несе відповідальність за несплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії, згідно з цим договором та ПКЕЕН.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Отже, між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, згідно яких позивач ПАТ «Київобленерго» надає відповідачу послуги з електричної енергії, а відповідач зобов`язався здійснювати своєчасно оплату за надані послуги, які крім зазначеного Закону також регламентуються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу вимог п. 42 Правилами користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електроенергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Відповідно п. 28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.
Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 не сплачуються отримані послуги з електропостачання у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 3150 грн. 13 коп.
Зазначена заборгованість підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 9).
З наявного в матеріалах справи рахунка за електричну енергію, який направлявся відповідачу ОСОБА_1 про сплату заборгованості за послуги електропостачання у сумі 3150,13 гривень, остання залишилася без виконання (а.с. 10).
Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.
В матеріалах справи відсутні відомості про розірвання укладеного між сторонами вищезазначеного договору.
Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) підлягають стягненню понесені позивачем при звернені до суду судові витрати у сумі 1921,00 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 12).
Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 19, 76, 81, 133, 141, 265, 273, 280-289 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,-
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію, - задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) заборгованість за використану електроенергію, яка виникла в період з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 3150 грн. 13 коп. та судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп., а загалом 5071 грн. 13 коп. (п`ять тисяч сімдесят одна гривня тринадцять копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт, серії НОМЕР_2 ).
Повний текст заочного рішення складено 02 грудня 2019 року.
Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СуддяО. І. Орєхов