Провадження № 2/127/5072/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Середі Ю.В.,

за участю: представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Вінниці клопотання представника відповідачів про закриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

В підготовчому судовому засіданні, представником відповідачів ОСОБА_1 в письмовій формі було подано клопотання про закриття провадження у справі, так як в даному випадку спір про цивільне право відсутній. В даній справі виникли саме публічно-правові відносини, оскільки державний реєстратор діє як субєкт владних повноважень, дії якого позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його право. Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Зясувавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання про закриття провадження у вказаній цивільній справі слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовними вимогами до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради є суб'єктом владних повноважень, як і виконавчий комітет Вінницької міської ради.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15 травня 2018 року за № 41099984, яке було прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2;

- зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру, загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчяАДРЕСА_1, за АТ «Дельта Банк», внести відповідний запис до Державного реєстру прав та надати Витяг із Державного реєстру.

Проаналізувавши зміст позовних вимог позивача, суд дійшов висновку, що позивачем оскаржуються дії відповідачів шляхом скасування відмови у державній реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто предметом спору не є майно та майнові права позивача, спір щодо них відсутній.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено статтею 19 ЦПК України.

Так, частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, пунктом 2 частини 1 статті 5 КАС передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд звертає увагу, що вимога щодо оскарження реєстраційної дії є основною, а не похідною від спору щодо майна або майнових прав. В зв'язку з цим, в даній справі виникли саме публічно-правові відносини, а тому вона підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника відповідачів про закриття провадження у цивільній справі, оскільки даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 7 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч.1, ч. 2 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 19КАС України, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 255, ст. 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідачів про закриття провадження у цивільній справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Розяснити позивачу його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: