УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки «Мегсеdеs-Веnz», моделі «Sрrіnter 311 СDІ», 2004року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 . Заяву мотивує тим, що має намір звернутися до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 02.11.2019 за участі транспортного засобу під його керуванням та автомобіля під керування ОСОБА_2 . Заявник вказує, що попередня оцінка збитків пов`язаних з відновлювальним ремонтом його транспортного засобу значно перевищує розмір страхової суми передбаченої Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/О378842. При цьому у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке інше майно та маючи реальну можливість останній може провести відчуження свого автомобіля на користь третіх осіб, а тому невжиття вказаних заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши вищевказану заяву, приходить до висновку про повернення заяви заявнику з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

У порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором відповідно до встановленого законом розміру.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявник, звертаючись до суду, просить звільнити його від стати судового збору, оскільки він ніде не працює, а тому не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до положень ч. ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати по цивільним справам» від 17.10.2014 року №10 передбачено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його стати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявник, звертаючись до суду з цим клопотанням, будь-яких доказів в його обґрунтування не надав, тому, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Отже, з огляду на те, що судовий збір заявником не сплачений, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, слід доцільним вважати, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 просить забезпечити позов до подання позовної заяви, однак як вбачається з автоматизованого розподілу судових справ Мандренко О.О. вже звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, а тому ОСОБА_1 не позбавлений права подати дану заяву для розгляду у вказаній цивільній справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: