ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
18 листопада 2019 року
провадження № 22-з/818/395/19
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Піддубного Р.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Грічаніченка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначив, що 08 серпня 2017 року на перехресті вул. Мироносицької та вул. Весніна в м. Харкові з вини водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний йому мотоцикл «Kavasaki» державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

10 жовтня 2019 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 звернулись до Харківського апеляційного суду із заявою, в якій просили закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позову. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року визнано нечинним. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Повернуто ОСОБА_2 50% судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, у сумі 1005,43 грн.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн під час розгляду справи у суді першої інстанції, 3100 грн - під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а також витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у сумі 1060 грн 05 коп.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу та витрати за проведення експертизи.

Судові витрати у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду розподіляються відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

З матеріалів справи вбачається, за клопотанням відповідача у справі було проведено судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, оплату яких у розмірі 10010 грн. було здійснено ОСОБА_1 .

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надано договір про надання правничої допомоги від 23 серпня 2018 року, акти приймання передачі робіт (послуг) від 04 вересня 2018 року, від 29 травня 2019 року та від 18 жовтня 2019 року, а також довідки про сплату гонорару адвоката.

Оскільки документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) не надано, а довідка адвоката, яка не є фінансовим документом, підстави для стягнення вказаних витрат відсутні через їх недоведеність.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . підлягає стягненню 10010 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, в іншій частині заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 270, 382 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, у розмірі 10010 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова