233 Справа № 233/1315/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Костянтинівський міськрайоний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

секретаря Теліціної О.О.

за участю:

державного виконавця -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка подання Старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року Старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонноговідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2, в якому зазначив, що на виконанні Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження № 57721004 з виконання вимоги про сплату боргу № 457-23, виданої 03 серпня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави боргу в суму 30336 грн. 39 коп. 21 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення суду до теперішнього часу боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення не вчинено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржник не працює, пенсії не отримує, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. 03 грудня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, однак від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення, що на рахунках ОСОБА_2 недостатньо коштів для виконання постанови. На виклики, надіслані на адресу боржника, останній до державного виконавця не зявився, причини неявки не повідомив. 12 лютого 2019 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: м. Костянтинівка, вул. Пригородна, 65, але вдома нікого не було, про що складено акт державного виконавця. З метою забезпечення виконання рішення накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника. Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання ним зобовязань, покладених на нього відповідно до вимоги про сплату боргу № 457-23, виданої 03 серпня 2018 року Головним управління ДФС у Донецькій області, про стягнення боргу на користь держави в розмірі 30336 грн. 39 коп.

Державний виконавець Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, від відділу ДВС надійшла заява з проханням розглянути подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 за відсутності представника, в якій повідомлено про підтримання заявлених вимог.

Дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зокрема пунктами 2, розділу XIІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», передбачені вимоги до змісту подання державного виконавця при зверненні до суду, а саме: необхідність обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання державним виконавцем рішення; приховування достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Надані суду матеріали не містять жодного обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань. Не надано доказів, що постанова про відкриття провадження була направлена та дійсно отримана боржником, що ставить сумніви його повідомлення про наявність виконавчого провадження та надання можливості в добровільному порядку виконати вимоги щодо сплати боргу.

Додані до подання документи про майновий стан боржника не містять інформації щодо предмету доказування в даній справі.

На підставі викладеного, суд вважає, що державним виконавцем не доведено, що боржник свідомо утримується від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; що він приховує будь-яке майно, яким володіє та не надає достовірних відомостей про свої доходи; що має намір з метою ухилення від виконання рішення виїхати за межі України, у звязку з чим поданняСтаршого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 05 березня 2019 року, повний текст ухвали виготовлений 07 березня 2019 року.

Суддя: