Справа № 487/8237/18
Провадження № 2/487/823/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У заяві позивачі зазначили, що є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування від 05.07.2011 року та 15.08.2014 року. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3, який з 2000 року в даній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає.

Посилаючись на вищезазначене, просили визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №82 по вул. Генерала Карпенка, 59 в м.Миколаєві.

11.12.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договорів дарування від 05.07.2011 року та 15.08.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки № 240 від 25.11.2018 року виданої ОСББ «Весняне», в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано три особи, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає з листопада 2000 року, що підтверджується актом про не проживання від 24.11.2018 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратив.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власником квартири АДРЕСА_4, крім того не проживає в спірному житловому приміщенні, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивачів порушує їх права як власників, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власники.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №82 по вул. Генерала Карпенка,59 в м.Миколаєві, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №82 по вул. Генерала Карпенка,59 в м.Миколаєві.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.