Справа № 212/6226/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ваврушак Н. М., за участю секретаря судового засідання Борух Ю. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу технічними звукозаписувальними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
20 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 у відшкодування спричиненого моральної шкоди 1000 гривень. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.04.2018 року щодо ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 1 КК України, в частині вирішення цивільного позову потерпілого скасовано, направивши кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в цей же суд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін.
Відповідач, в добровільному порядку не відшкодував, як винна особа завданих матеріальних збитків, у звязку з цим позивач враховуючи наявність спору про право цивільне бажає, у спосіб визначений цивільним та кримінально процесуальним законодавством захистити порушене майнове право, шляхом стягнення з відповідача суму матеріальних збитків та моральної шкоди.
Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальних збитків в розмірі 4848,16 гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відзиву на позов до суду не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України.
Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 у відшкодування спричиненого моральної шкоди 1000 гривень. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирок суду набрав законної сили 26 липня 2018 року (а. с. 4-6).
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.04.2018 року щодо ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 1 КК України, в частині вирішення цивільного позову потерпілого скасовано, направивши кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в цей же суд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає (а. с. 7-11).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.
Так, ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Судом також з'ясовано, що в добровільному порядку витрати не відшкодовані.
Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до розяснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків.
За нормами ч. 2 ст. 16 ЦПК України, особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідач завдані позивачу збитки на суму 4848, 16 грн. добровільно не відшкодував.
Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, що моральна шкода відшкодовується одноразово, суд вважає, що позивач має права вимагати відшкодування моральної шкоди, а тому у цій частині позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої злочином моральної не майнової шкоди в розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 141, 259-265, 280-282, ст. 1166 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 Каспійська б. 5 кв. 51 - судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.)
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 12 березня 2019 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак