КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/9582/14-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/4179/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

заявник ОСОБА_2

суб'єкт

оскарження Оболонський районний відділ

державної виконавчої служби м. Києва

Головного територіального управління юстиції у м. Києві

стягувач ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року, ухвалену під головуванням судді Диби О.В., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач: ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

у травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, у які просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Оболонського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві щодо не надіслання йому постанови про відкриття виконавчого провадження № 45477462 від 17.11.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В обґрунтування скарги зазначав, що 02.05.2018 з автоматизованої системи виконавчого провадження йому стало відомо про те, що на виконанні в Оболонському РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення йому державним виконавцем не направлялася, що позбавило його можливості добровільного погашення боргу у виконавчому провадженні. Оскільки бездіяльність державного виконавця призвела до порушення прав та законних інтересів його як боржника просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.10.2018 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення скарги. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не взяв до уваги, що державним виконавцем не була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника постанова про відкриття виконавчого провадження. Вказував, що державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Перед тим як застосувати засоби і способи примусу державний виконавець має пересвідчитися, що копія постанови боржником отримана. Крім того, у скарзі він не просив скасувати постанову про відкриття провадження, а просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця, щодо не надіслання копії такої постанови.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2014 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з 08.07.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

07.11.2014 Оболонським районним судом м. Києва стягувачу видано виконавчий лист № 2/756/3950/14.

Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко О.Д. від 17.11.2014 відкрито виконавче провадження ВП № 45477462 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/3950/14, виданого 07.11.2014 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Згідно супровідного листа від 17.11.2014 № 3762/3 копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялась на зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження та дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 і 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 цього ж Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За матеріалами справи встановлено, що копія постанови державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко О.Д. від 17.11.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП № 45477462 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/3950/14, виданого 07.11.2014 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини надіслана боржнику разом із супровідним листом від 17.11.2014 № 3762/3.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу боржника, яка вказана у виконавчому листі: АДРЕСА_1. Про зміну адреси, чи про направлення кореспонденції у інший спосіб боржник ні стягувача, ні державного виконавця не повідомляв. Будь - яких доказів про те, що стягувач повідомила боржника про те, що не буде подавати виконавчий лист на примусове виконання боржником не надано.

Відтак, відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження.

Знаючи про наявність судового рішення та про необхідність брати участь в утриманні неповнолітньої доньки боржник рішення суду в добровільному порядку майже чотири роки не виконував. Посилання заявника на те, що саме через не направлення йому копії постанови про відкриття провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення стало перешкодою щодо добровільного виконання ним рішення суду колегія суддів вважає надуманими. Так, добровільне виконання рішення суду передбачає його виконання без відкриття виконавчого провадження або у разі відкриття виконавчого провадження у строк, наданий державним виконавцем для його добровільного виконання. Відтак боржник не мав будь - яких перешкод у добровільному виконанні рішення суду навіть у випадку, якби стягувач не зверталася до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Доводи апелянта про те, що державний виконавець перед застосуванням заходів примусового виконання рішення суду у вигляді встановлення обмежень щодо боржника мав переконатися у тому, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником отримана не впливають на висновки суду, оскільки питання правомірності чи неправомірності встановлення боржнику обмежень не було предметом розгляду у даній справі та на такі підстави боржник у скарзі не посилався, а вказав про ці обставини лише у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд першої інстанції керуючись вимогами зазначеної норми дійшов правильних висновків про те, що виконавче провадження відкрите у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а простою кореспонденцією не призвело до порушень прав та інтересів боржника.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 12.03.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик