Головуючий в 1 інстанції Литвиненко Н.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Мальцевої Є.Є., Лопатіної М.Ю.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року у цивільній справі № 264/5720/19 за заявою представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно придбане під час знаходження у шлюбі. В обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , під час якого було придбано автомобіль ВАЗ 211540-120-22 реєстраційний номер НОМЕР_1 за кошти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . На теперішній час автомобілем незаконно користується мати померлого - відповідачка по справі ОСОБА_3 . На підставі викладеного просив визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль.

30 вересня 2019 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом вилучення спірного автомобіля ВАЗ 211540-120-22 реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідача ОСОБА_3 та передати його на зберігання іншій особі, яка не має інтересів у результаті вирішення спору, а саме ОСОБА_5 .

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що невжиття таких заходів може призвести до навмисного зіпсування або незаконного продажу автомобіля.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження автомобіля ВАЗ 211540-120-22 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З вказаною ухвалою не погодилася позивачка, її представник оскаржив ухвалу в апеляційному прядку. Він посилається на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального Закону. Просив скасувати ухвалу суду і постановити нове рішення, яким задовольнити заяву позивачки про забезпечення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка, її представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Позивачка пояснила апеляційному суду, що ОСОБА_5 є її сусідом і він не заінтересований в результаті розгляду цієї справи, а тому вона вважає, що для забезпечення її позову необхідно обрати саме такий засіб забезпечення, як передання спірного майна на зберігання її сусіду. Про такий вид забезпечення позову, як заборона відчуження спірного автомобілю вона не просить і категорично не бажає, щоб суд застосував заборону відчуження автомобілю.

Відповідачка, її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Апеляційному суду відповідачка пояснила, що ОСОБА_5 вона не знає і тому не може йому довіряти. Вважає, що позивачка могла домовитися зі своїм сусідом ОСОБА_5 щодо заволодіння спірним майном.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В статті 150 ч. 1 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до відповідачки з позовом про визнання права власності на майно придбане під час знаходження у шлюбі. Позивачка просила визнати за нею право власності на весь спірний автомобіль, який було придбано нею під час шлюбу з ОСОБА_4 . Відповідачка є матір`ю колишнього чоловіка позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спірний автомобіль знаходиться у відповідачки.

Також позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом вилучення спірного автомобіля ВАЗ 211540-120-22 реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідачки ОСОБА_3 та передати його на зберігання іншій особі, яка не має інтересів у результаті вирішення спору, а саме ОСОБА_5 . Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що невжиття таких заходів може призвести до навмисного зіпсування або незаконного продажу автомобіля.

В статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги позивача та дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими.

На підставі вимог ст. 60 Сімейного кодексу України призюмується право спільної сумісної власності позивачки та її померлого чоловіка ОСОБА_4 на спірний автомобіль, якщо цей автомобіль придбаний під час шлюбу позивачки і її чоловіка.

Також на підставі ст. 1261 ЦК України призюмується право відповідачки, як матері ОСОБА_4 , на спадкування за законом на частку в спірному автомобілі, який, можливо належав її сину на праві сумісної власності подружжя.

На даний час спірний автомобіль знаходиться у матері померлого чоловіка позивачки, тому, що після розірвання шлюбу на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_4 протягом трьох років до своєї смерті продовжував користуватися вказаним автомобілем і зберігав його в гаражі за місцем проживання його матері.

В статті 150 ч. 10 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В своєму позові ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на весь спірний автомобіль, а не на його частку. При цьому вона категорично не бажає, щоб суд забороняв продаж спірного автомобіля в якості заходу забезпечення позову, а наполягає на вилученні автомобілю у відповідачки і переданні його на зберігання її знайомому ОСОБА_6 , який також є її сусідом.

З врахуванням обставин справи, і того, що ОСОБА_6 є знайомим саме позивачки, а відповідачка з цією особою не знайома і заперечує проти передання автомобіля ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що в певній мірі вжиття саме такого заходу забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про визнання за позивачкою права власності повністю на спірний автомобіль.

Також апеляційний суд вважає, що суд дійшов правильного висновку, що вимога щодо передачі спірного автомобіля на відповідальне зберігання іншій особі не може бути задоволена тому, що позивачка не підтвердила поза розумним сумнівом ймовірності пошкодження транспортного засобу, який перебуває у користуванні відповідачки.

При цьому, суд помилково вважав можливим частково задовольнити заяву позивачки про забезпечення позову і заборонити відчуження спірного автомобілю. Позивачка ОСОБА_1 просила в своєму клопотанні тільки про один вид забезпечення позову - шляхом вилучення автомобілю у відповідачки і переданні його на зберігання ОСОБА_6 , і тому суд не може самостійно обирати інший вид забезпечення позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу позивачки, ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року скасувати і в задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову шляхом вилучення автомобілю у відповідачки і переданні його на зберігання ОСОБА_6 - відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2019 року.

Суддя