Ухвала

Іменем України

17 січня 2019 року

м. Київ

справа № 203/2991/18

провадження № 61-49005ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), КарпенкоС. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою, яка підписана адвокатом ОСОБА_6, до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31 серпня 2018 року позовна заява ОСОБА_5 повернута позивачу з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Повернуто ОСОБА_5 судовий збір, сплачений при подачі позову, в сумі 5 886,12 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позов підписаний та поданий ОСОБА_7 від імені позивача ОСОБА_5 Повноваження ОСОБА_7 на представництво інтересів ОСОБА_5 підтверджується довіреністю, посвідченою 08 червня 2017 року консулом Посольства України в Республіці Австрія міста Відень. Вищезазначеною довіреністю ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представляти її інтереси, у тому числі, в суді, що стосуються тільки нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі Дніпропетровської області, проте в поданому від імені ОСОБА_5 позові ставиться питання про стягнення з відповідача коштів, отриманих ним як представником ОСОБА_5 за довіреністю за наслідками продажу вказаного нерухомого майна. Оскільки заявлені вимоги про стягнення коштів, одержаних відповідачем як довірителем у зв'язку з виконанням доручення, а не вимоги про розв'язання спору з приводу нерухомого майна, то представник позивача ОСОБА_7 діяв поза межами повноважень, наданих йому довіреністю від 08 червня 2017 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31 серпня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що представник позивача ОСОБА_7, подаючи позов про стягнення грошових коштів на користь довірительки - ОСОБА_5 за продаж належного їй нерухомого майна - нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі Дніпропетровської області, діяв у межах повноважень, наданих йому довіреністю від 08 червня 2017 року, адже даний позов стосується захисту прав та законних інтересів позивача стосовно вказаного нежитлового приміщення.

19 грудня 2018 року ОСОБА_4 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року, а справу повернути до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена всупереч вимогам процесуального права, зокрема суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про те, що поданий представником позивача ОСОБА_6 позов стосується стягнення грошових коштів, отриманих відповідачем саме за продаж нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі, а тому ОСОБА_6 діяв у межах повноважень, наданих йому довіреністю від 08 червня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний судом встановлено, що зі змісту довіреності, виданої ОСОБА_5 та посвідченою 08 червня 2017 року консулом Посольства України в Республіці Австрія міста Відень, вбачається, що позивач уповноважила представників, у томі числі ОСОБА_7, представляти її інтереси, які стосуються тільки нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі Дніпропетровської області, у тому числі, в усіх судових органах по всіх категоріях справ (судах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах, в усіх апеляційних та касаційних інстанціях, Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищому господарському суді України, Вищому адміністративному суді України, Верховному Суді України, Європейському суді з прав людини, органах держаної виконавчої служби, правоохоронних органах, органах національної поліції, органах прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України, державної податкової служби, в територіальних органах ДФС у Дніпропетровській області тощо, бути її представником перед всіма державними та недержавними органами, організаціями, установами, підприємствами та громадянами; здійснювати захист її прав і законних інтересів та вести від її імені справи, у тому числі, в усіх судових органах по всіх категоріях справ, з усіма правами, які надані законом скаржнику, захиснику, позивачу, відповідачу, третій особі, стягувачу, кредитору, боржнику, потерпілому, цивільному позивачу, включаючи подання заяв та клопотань, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг тощо).

Крім того, повноваження, надані позивачем представнику зазначеною довіреністю, включають право розписуватися від її імені в межах цієї довіреності.

Судом також установлено, що з позовної заяви, поданої ОСОБА_7 від імені ОСОБА_5 07 вересня 2015 року, вбачається, що відповідачем, який діяв як представник ОСОБА_5 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т. М., реєстровий номер 1946, було укладено договір купівлі-продажу саме вищезазначеного нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі Дніпропетровської області, яке належало ОСОБА_5 на праві приватної власності. За продаж вказаного нежитлового приміщення відповідач отримав 399 950 грн, але не виконав своїх зобов'язань щодо передачі цих грошових коштів ОСОБА_5, чим порушив право позивача.

Отже, поданий представником позивача ОСОБА_7 позов стосується стягнення грошових коштів, отриманих відповідачем саме за продаж нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: пр. Гагаріна, 31, приміщення 35 у місті Дніпрі Дніпропетровської області.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною другою статті 62 ЦПК України визначено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Статтею 44 Консульського статуту України передбачено, що консул вчиняє нотаріальні дії, передбачені законодавством України. Порядок вчинення нотаріальних дій консулом визначається Законом України «Про нотаріат», цим Статутом, Положенням про порядок вчинення нотаріальних дій консулом, яке затверджується Міністерством юстиції України і Міністерством закордонних справ України, а також іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують угоди (договори, заповіти, довіреності тощо), крім іпотечних договорів, угод про відчуження та заставу жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок, іншого нерухомого майна, що знаходиться в Україні; 2) вживають заходів до охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя; 5) засвідчують вірність копій документів і виписок з них; 6) засвідчують справжність підпису на документах; 7) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на

іншу; 8) посвідчують факт, що громадянин є живим; 9) посвідчують факт знаходження громадянина в певному місці; 10) посвідчують тотожність громадянина з особою, зображеною на фотокартці; 11) посвідчують час пред'явлення документів; 12) приймають в депозит грошові суми і цінні папери; 13) вчиняють виконавчі написи; 14) приймають на зберігання документи; 15) вчиняють морські протести; 16) видають дублікати посвідчених ними документів.

Встановивши порушення судом першої інстанції норм ЦПК України при поверненні позовної заяви, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Підстав вважати, що апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, немає.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи були предметом дослідження і оцінки суду та не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов