Ухвала

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 461/7605/17

провадження № 61-46905ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О.В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 01 липня 2014 року ним, як вкладником, відповідно до умов договору №ДФО-36-182448 строкового вкладу «Актив прибутковий» від 01 липня 2014 року було внесено на депозитний рахунок публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі -

ТОВ «КБ «Актив-Банк») грошові кошти в сумі 392 048 грн. 54 коп., які банк зобов'язався повернути в строк до 01 січня 2015 року. Однак, після запровадження процедури ліквідації в ПАТ «КБ «Актив-Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) відшкодував йому в межах гарантованої суми - 200 000 грн., а решту частини вкладу банк на його вимогу не повертає, чим порушує його законні права та інтереси, зокрема, обмежує право на розпорядження належними йому грошовими коштами.

У зв'язку з зазначеним, позивач просив стягнути з ПАТ «КБ «Актив-Банк» грошові кошти в розмірі 192 048 грн. 54 коп., які знаходяться на депозитному рахунку банку на підставі укладеного договору №ДФО-36-182448 строкового вкладу «Актив прибутковий» від 01 липня 2014 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій застосовано закон, який не підлягав застосуванню в даному випадку. Зазначає, що судами не враховано того, що позивача позбавлено права на користування своїм майном та не застосовано законодавчі акти, які регулюють право власності та зобов'язальні відносини.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що 01 липня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір №ДФО-36-182448 строкового вкладу «Актив прибутковий», за умовами п.1.1. якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок та прийняв від нього грошові кошти в сумі 392 048 грн. 54 коп. на строк 6 місяців з 01 липня 2014 року по 01 січня 2015 року.

02 вересня 2014 року на підставі постанови правління Національного банку України за №545 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк», згідно з яким з 03 вересня 2014 року строком на три місяці запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №134 від 03 грудня 2014 року строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив-Банк» продовжено до 30 грудня 2014 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №158 від 24 грудня 2014 року на підставі постанови правління НБУ від 23 грудня 2014 року №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» з відшкодуванням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 24 грудня 2014 року і призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» неодноразово продовжувалися, останнім рішенням строк процедури ліквідації продовжено до 23 грудня 2018 року включно.

Судами також встановлено, що позивач отримав за рахунок Фонду гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., із заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо виплати решти вкладу звернувся 19 січня 2015 року і його було включено до переліку вимог кредиторів з четвертою чергою задоволення таких вимог.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з пунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення грошових коштів з ПAT «КБ «Актив-Банк» за вказаним договором строкового вкладу правильно виходив з того, що на момент ухвалення рішення в ПAT «КБ «Актив-Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Положення відповідного Закону застосовано правильно, а тому оскаржувані рішення попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, правильно застосувавши вищенаведені положення закону, дотримавшись норм ЦПК України, дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги про те, що суди неправильно застосували норми матеріального права є необґрунтованими, оскільки у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки правильне застосування судами норм статті 344 ЦК України є очевидним.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про стягнення грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта