№ 243/5306/19
Справа № 2/243/1835/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю

секретаря Маслової К.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Хомовського С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», про визнання незаконним та скасування рішення комісії, та скасування штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», за результатами перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією було складено акт про порушення цих правил споживачем ОСОБА_4 , яке виявилося у самовільному підключенні до електричної мережі іншого споживача. Зазначила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона є спадкоємцем ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 листопада 2018 року. Прийнявши спадщину вона квартирою не користувалась, завжди мешкала за адресою: АДРЕСА_2 . При перевірці працівники відповідача використовували прибор вимірювання напруги, та їй не показали чи є даний прибор сертифікований. Посилаючись на показники зазначеного прибору працівники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» змусили її підписати цей акт та 25 квітня 2019 року на засіданні комісії РЕС по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ для споживачів було прийнято рішення про здійснення їй нарахування спожитої, але недорахованої електроенергії у розмірі 51692,96 гривень. Вказала, що вона не знала про вказані порушення, оскільки стала власником квартири тільки з 06 листопада 2018 року. Позивач вважає, що вказаний акт складений з порушенням вимог щодо його оформлення, оскільки, по-перше, у ньому не вказані реквізити приладу, яким було зроблено вимірювання напруги, та, по-друге, що акт складається споживачу, тобто особі яка уклала з відповідачем договір, а між нею та відповідачем ніякий договір не укладався. Крім того, позивач зазначає, що протокол, який було складено відповідачем за наслідками розгляду акту про порушення, яким її було оштрафовано їй не було надано повний його зміст, а розрахунок спожитої необлікованої електроенергії, зазначений у акті, не відповідає Методиці розрахунку, якою передбачено, що початковою датою відліку не облікованої електроенергії є остання дата контрольного огляду, яка в той же час, у жодному документі відповідача не зазначена. Просить суд визнати незаконним і скасувати рішення відповідача № 756 від 25 квітня 2019 року про нарахування їй вартості недорахованої електричної енергії, скасувати штраф у розмірі 51692,96 гривень, накладений на неї на підставі цього рішення, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 19.11.2019 року в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поясненням позивача та викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Хомовський С.М., що діє на підставі довіреності № 540/41 від 23 травня 2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав відзив в якому вказав, що на позивача, як на власника квартири на підставі ст. 322 ЦК України покладається обов`язок утримання свого майна та на підставі ч.4, ч.5 ст. 319 ЦК України відповідальності за нього. Діючим законодавством не передбачено ані оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, ані визнання вимоги про оплату збитків незаконною, адже сама по собі вимога носить лише рекомендаційний характер і сторони, у разі необхідності, можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору, а протокол є лише фіксацією заподіяних внаслідок не облікованого використання електроенергії збитків. Тобто акт та протокол є лише доказом на підтвердження факту використання споживачем не облікованої електричної енергії і можуть бути надані постачальником суду у якості доказів такого порушення споживачем; їх самостійне оскарження чинним законодавством не передбачено. Щодо незгоди позивача з порядком визначення розміру збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії споживачем, а також формули їх розрахунку, відповідач зазначає, що оскарження цього порядку також можливо лише виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок не облікованого використання електроенергії. Таким чином відсутність спору, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, та за таких обставин відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 06 листопада 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4425 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала у спадок від ОСОБА_4 , 1968 року народження, спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 144253150 слідує, що 06 листопада 2018 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

27 березня 2019 року представниками відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було проведено перевірку та за результатами якої, дотримання споживачами Правил користування електричною енергією було складено Акт № 223050 про порушення цих правил споживачем ОСОБА_4 , яке виявилося у самовільному підключенні до електричної мережі іншого споживача, змонтовано розетку з прихованою електропроводкою.

Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 , як було встановлено на час його складання, власником вказаної квартири.

Так, у вищевказаному Акті про порушення ПРРЕЕ № 223050 від 27 березня 2019 року, з яким була ознайомлена позивач 27 березня 2019 року, про що свідчить її особистий підпис у цьому акті, зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 03 квітня 2019 року.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 03 квітня 2019 року не з`явилась на комісію з розгляду акту про порушення, у зв`язку з чим розгляд було перенесено та ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд вказаного акту 25 квітня 2019 року.

З протоколу засідання комісії РЕС з розгляду актів порушення ПРРЕЕ побутових споживачів № 756 від 25 квітня 2019 року слідує, що 25 квітня 2019 року комісія у складі головуючого Линник Р.Ю., а також членів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у присутності позивача, розглянувши Акт № 223050 від 27 березня 2019 року, дійшла висновку про відповідність цього акту вимогам п. 8.2.5 ПРРЕЕ, розрахунок суми недооблікованої електроенергії здійснений відповідно ПРРЕЕ та п. 3.1.6 Методики розрахунку нарахувань по актам і становить 51692,96 гривень.

Відповідно до ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приписами ч.1 ст.11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органів влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Пунктом четвертим частини другої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» самовільне підключення до об`єктів електроенергетики визнано правопорушенням на ринку електричної енергії. Частиною першою статті 77 цього Закону закріплено правило, за яким учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.п. 8.2.6, 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, у разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Крім того, п.8.2.7 вищевказаних Правил визначено, що у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Тобто окреме оскарження акту про порушення, а також штрафу за розрахунком спожитої не облікованої електроенергії чинним законодавством не передбачено. Відповідні заперечення можуть бути заявлені споживачем у ході судового розгляду вимог постачальника щодо оплати споживачем вартості необлікованої електроенергії.

До того ж, у висновках Верховного Суду, викладених 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17 та 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено наступне. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не

підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду.

У висновку Верховного Суду, викладеному 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17 вказано також, що оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, а також формули розрахунку відповідно до Методики № 562 повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11.

Таким чином, як позовна вимога ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення відповідача № 756 від 25 квітня 2019 року про нарахування їй вартості недорахованої електричної енергії, так і позовна вимога про скасування штрафу у розмірі 51692,96 гривень не підлягають задоволенню, адже вони не є самостійним предметом судового розгляду та можуть бути розглянуті судом у разі їх заявлення споживачем у якості заперечень лише під час вирішення іншого спору за позовом постачальника щодо підтвердження факту викрадення споживачем електричної енергії та стягнення з нього вартості необлікованої електричної енергії.

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 2 ст. 141, ч. 7 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, враховуючи, що позивач в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що і в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15-16 ЦК України, ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 8.2.5, 8.2.6, 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, ст. ст. 12, 13, 19, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», про визнання незаконним та скасування рішення комісії, та скасування штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду