Постанова

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 711/11209/16

провадження № 61-27623св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Закрите акціонерне товариство «Агрошляхбуд»,

треті особи: Черкаська міська рада, фізична особа - підприємець ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуЗакритого акціонерного товариства «Агрошляхбуд» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року у складі судді Дунаєва С. О. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у складі колегії суддів: Фетісової Т. Л., Бородійчука В. Г., Василенко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Агрошляхбуд» (далі - ЗАТ «Агрошляхбуд»), треті особи: Черкаська міська рада, фізична особа - підприємець ОСОБА_2

(далі - ФОП ОСОБА_2.), про визнання права на оформлення в оренду (власність) земельної ділянки без згоди землекористувача.

Позов обґрунтовано тим, що позивач набула у власність нерухоме майно, що перебуває на зазначеній земельній ділянці, але відповідач, який має право постійного користування цією земельною ділянкою, відмовляється погодити виділення частини такої земельної ділянки позивачу в оренду.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати за нею право на оформлення у оренду (власність) земельної ділянки площею 10 885,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , без нотаріально посвідченої згоди (погодження) землекористувача

ЗАТ «Агрошляхбуд» на вилучення із користування.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27 березня

2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на оформлення у оренду (власність) земельної ділянки, площею 10 885,6 кв. м (частина земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :05:026:0011) без нотаріально посвідченої згоди (погодження) землекористувача ЗАТ «Агрошляхбуд» на вилучення із користування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що право ОСОБА_1 на набуття у користування (власність) спірної частини земельної ділянки не визнається відповідачем, але є правомірним, оскільки походить від реалізації власником нерухомого майна своїх прав, а тому підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року апеляційні скарги ЗАТ «Агрошляхбуд» та представника ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору між сторонами та підстав для задоволення позовних вимог, оскільки з урахуванням наявності у позивача права на користування земельною ділянкою на якій розташоване її майно та за відсутності згоди постійного землекористувача цієї земельної ділянки на її користування позивачем, як власником нерухомості, відповідне право позивача має бути захищено судом.

Апеляційним судом відхилено доводи апеляційних скарг про те, що суд виконав функцію експерта, оскільки без проведення судової експертизи зробив висновки з питань, які потребували застосування спеціальних знань та самостійно встановив місце розташування спірної земельної ділянки за наданими кадастровими планами, оскільки такі доводи є безпідставними, адже у договорі дарування

від 07 листопада 2016 року, на підставі якого позивач набула у власність нерухоме майно, зазначено його місце розташування, а саме: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 2,3795 га з кадастровим № :05:026:0011. Крім того, в листі ЗАТ «Агрошляхбуд» від 21 квітня 2016 відповідач вказав про те, що майно, яке наразі належить позивачу у справі, знаходиться на земельній ділянці, наданій у постійне користування відповідачу.

Колегія суддів апеляційного суду також звернула увагу на те, що питання про необхідність призначення у справі експертизи жодним із учасників процесу перед судом не порушувалося.

Також, апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про те, що справа підлягала розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивачем у справі є фізична особа, яка набула право на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, а позовні вимоги спрямовані на захист цивільного права фізичної особи, регламентованого земельним законодавством, а не суб`єкта господарювання.

Колегія суддів апеляційного суду також зазначила про безпідставність доводів відповідача про те, що суд позбавив прав на земельну ділянку територіальну громаду міста Черкаси, не залучивши до розгляду справи в якості відповідача Черкаську міську раду, оскільки постійним землекористувачем спірної земельної ділянки є відповідач у справі.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

У червні 2017 року ЗАТ «Агрошляхбуд» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суди не звернули уваги на те, що листом Черкаської міської ради

від 04 квітня 2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером № :05:026:0006 не обліковується в земельному кадастрі України, земельна ділянка ЗАТ «Агрошляхбуд» має кадастровий номер

№ :05:026:0011, що свідчить про відсутність спору між сторонами у справі, оскільки позивач просить визнати за нею право на користування (власність) земельної ділянки, яка не належить відповідачу на праві користування.

Поза увагою судів також залишився той факт, що ЗАТ «Агрошляхбуд» фактично втратив право на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:026:0011, а отже не є належним відповідачем у справі.

Судами також не надано оцінку доводам відповідача, викладених у запереченнях на позовну заяву, про те, що позивач має право на встановлення сервітуту, проте такої вимоги не заявляла.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що земельна ділянка площею 2,3795 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :05:026:0011 перебуває у комунальній власності Черкаської міської ради.

Відповідач ЗАТ «Агрошляхбуд» має право постійного користування зазначеною земельною ділянкою на підставі державного акта від 09 листопада 1995 року.

Первинно на зазначеній земельній ділянці перебував комплекс нерухомого майна, що належав ЗАТ «Агрошляхбуд».

29 липня 2005 року між ЗАТ «Агрошляхбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-метал Черкаси» (далі - ТОВ «Укр-метал Черкаси») було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, до складу якого входять під`їзні залізничні колії № 1 та огорожа № № 5, 6.

Пунктом 1.2 зазначеного вище договору передбачено, що нерухоме майно розташоване на частині земельної ділянки, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1 , площею 1,38 га. Договором також передбачено, що покупець набуває обов`язку переоформити право користування земельною ділянкою.

Після укладання договору купівлі-продажу від 29 липня 2005 року,

ЗАТ «Агрошляхбуд» погодилось передати частину основної земельної ділянки площею 1,08856 га у користування ТОВ «Укр-метал Черкаси». Наявність згоди

ЗАТ «Агрошляхбуд» на виділення для передачі у користування

ТОВ «Укр-метал Черкаси» спірної частини земельної ділянки площею 1,08856 га визнається сторонами і підтверджується листом відповідача від 21 квітня

2016 року.

Таким чином, при укладанні 29 липня 2005 року правочину з відчуження частини нерухомого майна відповідач надав добровільну відмову від спірної частини земельної ділянки, що перебуває у його постійному користуванні.

ТОВ «Укр-метал Черкаси» отримало дозвіл Черкаської міської ради на розробку проекту відведення спірної частини земельної ділянки під час якого було визначено її межі, проте, у передбачений законом порядок, не здійснило оформлення права користування спірної частини земельної ділянки, у зв`язку з чим використовувало її з порушенням вимог земельного законодавства, але на виконання своїх обов`язків землекористувача сплачувало на користь Черкаської міської ради плату за користування нею на підставі угоди від 01 листопада

2005 року.

17 березня 2011 року між ТОВ «Укр-метал Черкаси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврогруп ЛТД» (далі - ТОВ «Єврогруп ЛТД») було укладено договір дарування нерухомого майна до складу якого входять під`їзні залізничні колії № 1 та огорожа № № 5, 6, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 . Пунктом 6 цього договору передбачено, що нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 1,0886 га, кадастровий номер :05:026:0006, що знаходиться у землекористуванні Черкаського міжгосподарського підприємства «Агрошляхбуд».

За замовленням ТОВ «Єврогруп ЛТД» було розроблено план встановлення меж спірної частини земельної ділянки.

Також судами встановлено, що порівняння схеми зазначеного плану із планом меж земельної ділянки, що був розроблений на замовлення ТОВ «Укр-метал Черкаси», свідчить що ці документи стосуються тієї ж самої земельної ділянки. Натомість ТОВ «Єврогруп ЛТД» також не здійснило належного оформлення права користування спірної частини земельної ділянки, а 17 листопада 2015 року продало наявне на цій земельній ділянці нерухоме майно (під`їзні залізничні колії № 1 та огорожа № № 5, 6) ОСОБА_5

10 серпня 2016 року ЗАТ «Агрошляхбуд» склав нотаріально посвідчену заяву про відмову від права постійного користування земельною ділянкою, площею

2,3795 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровий номер :05:026:0011, на користь ФОП ОСОБА_2

11 серпня 2016 року за ФОП ОСОБА_2 зареєстроване право власності на комплекс нерухомого майна, що також знаходиться на основній земельній ділянці, що підтверджується відомостями про державну реєстрацію права власності та визнається сторонами.

07 листопада 2016 року за договором дарування, укладеним між

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , остання набула у власність комплекс нерухомого майна, до складу якого входять: під`їзні залізничні колії № 1, огорожа № 5, навіс

літ. «Н», підпірна стіна № 7, огорожі № № 8, 9, 10, замощення ІІ, ІІІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці площею 2,3795 га з кадастровим номером :05:026:0011.

Рішенням Черкаської міської ради від 22 грудня 2016 року № 2-1568

ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,3795 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :05:026 : 0011, в оренду під нежитлові будівлі.

10 січня 2017 року належному позивачу комплексу нерухомого майна присвоєно окрему адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

Нормативно-правове обґрунтування

Частинами першою та другою статті 120 Земельного кодексу України (далі -

ЗК України) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За правилами частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, правильно встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та доводам сторін, обґрунтовано виходив з того, що для реалізації позивачем права на набуття у користування (власність) земельної ділянки, на якій знаходиться належне їй нерухоме майно, їй необхідно подати до Черкаської міської ради клопотання разом з нотаріально посвідченою згодою землекористувача, яким є відповідач. Наявність такої згоди є обов`язковою передумовою звернення з відповідним клопотанням, оскільки мова йде про необхідність поділу зареєстрованої у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, що потребує розробки проекту її відведення. Відсутність такої згоди є формальною, але безумовною, причиною для відмови у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Крім того, відсутність такої згоди свідчить про невизнання землекористувачем права особи на набуття у користування (власність) земельної ділянки, а тому у такої особи виникає право на звернення до суду з позовом для захисту свого права.

Доводи касаційної скарги про те, що ЗАТ «Агрошляхбуд» не є належним відповідачем у справі, є безпідставними, оскільки, як правильно зазначено апеляційним судом, саме згода постійного землекористувача на використання його земельної ділянки іншою особою, відсутність якої стала підставою для звернення з ОСОБА_1 з позовом, передбачена як передумова у оформленні, у тому числі шляхом звернення до органу місцевого самоврядування, права позивача щодо цієї земельної ділянки. Судами встановлено, що саме бездіяльність відповідача у справі щодо надання нотаріально посвідченої згоди на вилучення частини його земельної ділянки на користь позивача, порушила права останньої, отже належним відповідачем у справі є ЗАТ «Агрошляхбуд», як постійний землекористувач спірної земельної ділянки.

Колегія суддів також відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суди не врахували висновки перевірки Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про відсутність на спірній земельній ділянці майна, яке належить позивачу, оскільки з матеріалів справи, зокрема, з договору дарування від 07 листопада 2016 року, на підставі якого позивач набула у власність нерухоме майно, вбачається яке саме майно та де саме (за якою адресою та на якій земельній ділянці) воно розташоване, що і необхідно було встановити для правильного вирішення спору у справі.

Аргументи відповідача, викладені у касаційній скарзі щодо відсутності спору між сторонами у справі є безпідставними, оскільки відмова землекористувача у наданні згоди на відведення частини земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача та яка необхідна для його обслуговування, безсумнівно свідчить про наявність спору у справі у зв`язку з порушенням такими діями прав позивача.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що ТОВ «Укр-метал Черкаси» втратив право користування спірною земельною ділянкою на час відчуження нерухомого майна, власником якого є позивач, не заслуговують на увагу, оскільки не здійснення товариством оформлення права користування спірною частиною земельної ділянки, не свідчить про втрату ним такого права, адже на виконання своїх обов`язків землекористувача ТОВ «Укр-метал Черкаси» сплачувало на користь Черкаської міської ради грошові кошти за користування землею на підставі угоди від 01 листопада 2005 року.

Також, є безпідставними та не заслуговують на увагу посилання заявника у касаційній скарзі на те, що позивач має право на встановлення сервітуту, оскільки вони не узгоджуються з частиною другою статті 120 ЗК України та зводяться до неправильного розуміння відповідачем земельного законодавства.

Інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги відповідача, які були обґрунтовано відхилені апеляційним судом, та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником законодавства України та не свідчать про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Агрошляхбуд» залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик