Номер провадження: 22-ц/813/5854/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на будівельні матеріали та правj забудовника у порядку спадкування за законом, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Шепітко І.Г. 18 квітня 2019 року у м. Одеса,-

встановила:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про визнання права на будівельні матеріали та право забудовника у порядку спадкування за законом (а.с. 2-3).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 було задоволено у повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки будівельних матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі будівництва житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом після смерті матері позивача ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_2 усі права забудовника житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 63).

У листопаді 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року, в якому просила скасувати дане заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с. 66-67).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року залишено без розгляду (а.с. 106).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, оскільки діючим законодавством не передбачено звернення до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення при поданні повторно заяви про перегляд судового рішення (а.с. 112-114).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 14 листопада 2017 року отримала копію заочного рішення суду, та 24 листопада 2017 року звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2017 року заяву було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року заяву про перегляд заочного рішення була повернута заявниці у зв`язку з тим, що недоліки усунуті не були.

В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 , датовані 30 жовтня 2018 року та 27 лютого 2019 року про ознайомлення з матеріалами справи, проте, відповідачка ознайомилась з матеріалами справи лише 04 березня 2019 року, та повторно подала заяву про перегляд заочного рішення 21 березня 2019 року. Заява була залишена без руху як така, що складена не державною мовою. І тільки 11 квітня 2019 року заявник усунула недоліки заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявнику було відомо про заочне рішення суду ще 14 листопада 2017 року і вона мала право протягом 10-ти днів з дня отримання ухвали звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення, тобто до 24 листопада 2017 року (згідно ст. 228 ЦПК України у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваного рішення суду).

Враховуючи, що ОСОБА_1 усунула недоліки заяви про перегляд заочного рішення і подала дану заяву до суду 11 квітня 2019 року, суд вірно керувався при постановленні судового рішення нормами ЦПК України у редакції від 15 грудня 2017 року.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У порядку ст. 127 ЦПК України відповідачка не зверталась до суду із заявою про поновлення процесуальних строків, на підставі чого суд дійшов вірного висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки відповідачем пропущені процесуальні строки звернення з заявою про перегляд заочного рішення, та у матеріалах справи відсутня заява про поновлення строків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 15 листопада 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе