ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3919/19 Справа № 205/6349/17 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Ідея Банк на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Ідея Банк до ОСОБА_1, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року АТ Ідея Банк звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 2016 року між ОСОБА_3 та ПАТ Ідея Банк було укладено кредитний договір №Р07.180.72973, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 12400,00 грн. строком на 48 місяців. 13 березня 2017 року Позичальник ОСОБА_3 померла, а її правонаступником став відповідач по справі ОСОБА_4 Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за життя у Позичальника за кредитним договором №Р07.180.72973 від 09 листопада 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 8441,58 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ Ідея Банк просив суд стягнути з ОСОБА_4, як правонаступника ОСОБА_3, заборгованість за кредитним договором №Р07.180.72973 від 09 листопада 2016 року в розмірі 8441,58 грн. та 1600,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог АТ Ідея Банк було відмовлено, з чим останній не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ Ідея Банк не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2016 року між ПАТ Ідея Банк та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №Р07.180.72973, згідно умов якого банк надав Позичальнику кредит у розмірі 12400,00 грн. строком на 48 місяців, а ОСОБА_5 зобовязалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 померла 13 березня 2017 року.

Положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до спадкової справи №45/2017, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 та йому 05 вересня 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру №41, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 12.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ Ідея Банк, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів вартості отриманого відповідачем нерухомого майна після смерті ОСОБА_3, в межах якої ОСОБА_4 повинен задовольнити вимоги Банку щодо стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта на те, що у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства України суд першої інстанції не позбавлений був можливості у витребуванні необхідної інформації, оскільки відповідно до ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторону позивача для доведення обставин на які посилається банк як підставу для задоволення позовних вимог. Суд не збирає докази самостійно.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Оцінки успадкованої відповідачем квартири АДРЕСА_1 позивачем до матеріалів справи не додано, своїм правом на витребування у разі виникнення труднощів у збиранні необхідних для вирішення справи доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України в суді першої інстанції ПАТ Ідея Банк не скористався.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Ідея Банк залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6