провадження 2/201/169/2019
УХВАЛА

21 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Якуніною К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя і визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя і визнання права власності, позовні вимоги не змінювалися, не уточнювалися і не доповнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вказана справа була прийнята до провадження та призначено проведення судового засідання, розглядалися клопотання, виносилися ухвали, справа по суті не слухалася і спір не вирішено.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи. Згідно ст. 130 ЦПК України передбачає можливість вручення повістки про слухання справи повнолітнім членам сімї і це є належне вручення повістки про явку до суду на слухання справи.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи, вважається врученням повістки і цій особі.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши думку учасників судового засідання, судом встановлено, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач або його представник (з належно оформленими повноваженнями) за вказаним позовом не зявилися в судове засідання 04 липня і 10 жовтня 2018 року та 21 січня 2019 року, заяви на адресу суду про слухання справи за їх відсутності не надали. Ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин неявки (можлива лише заява про розгляд справи за його відсутності), неявка в судове засідання представника позивача (з належним чином оформленими повноваженнями) не є перешкодою для явки самого позивача, але належних доказів про поважні причини відсутності як позивача так і його представника суду не надано, заяви про розгляд справи без них суду не надано.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач, його представник повторно не зявився на судове засідання і повторно належним чином у встановленому законом порядку не повідомив про можливість розгляду справи за його відсутності, справа розглядається тривалий час і відкладалася неодноразово саме з причин неявки позивача, а тому дану цивільну справу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 131, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя і визнання права власності залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 21 січня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя