Справа № 265/6596/18
Провадження № 2/265/178/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2019 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновського А.М.,
при секретарі Злидіній Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим,
треті особи: ОСОБА_4, Служба у справах дітей по Лівобережному району управління Служби у справах дітей Маріупольської міської ради, -
03 серпня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, діючої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 23 липня 2007 року, а також 1/3 частини на праві по праву спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, 1/3 часини зазначеної квартири належить її сину ОСОБА_4 Неповнолітній ОСОБА_3 - є її онуком. Від народження дитина була зареєстрована у квартирі. Однак, після розірвання шлюбу між матір'ю дитини ОСОБА_2 та її сином, третьою особою по справі - ОСОБА_4, дитина залишилась проживати разом із матір'ю. У теперішні час ОСОБА_2 виїхала за межі України і точне місце перебування їй не відоме. Неповнолітній ОСОБА_3, будучи зареєстрованим у квартирі, тривалий час не проживає у ньому, особистих речей у квартирі не має. Наявність його реєстрації у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважає, що він втратив право користування вказаним житлом, просив визнати його таким.
Позивач ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також позивач зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.
Неповнолітній відповідач ОСОБА_3, а також ОСОБА_2, яка діє в його інтересах, будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали.
Представник третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району управління Служби у справах дітей Маріупольської міської ради, також у судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить по 1/3 частці - ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 липня 2007 року.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, вданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області 14 жовтня 2014 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області підтверджує, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_1. У графі Батьки зазначені - ОСОБА_4, ОСОБА_2.
Згідно із даними Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.
З акту, посвідченого КСН «Східний» від 02 серпня 2018 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1, не проживає у ній з вересня 2014 року і по сьогодення.
Неповнолітній ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_2, яка діє в його інтересах, не прибувши у судове засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв'язку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорюють.
Отже, враховуючи, що понад встановлені законодавством строки неповнолітній ОСОБА_3 разом із своєю матір'ю, відсутні за місцем реєстрації ОСОБА_3 без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті.
На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим, треті особи: ОСОБА_4, Служба у справах дітей по Лівобережному району управління Служби у справах дітей Маріупольської міської ради, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складений 11 березня 2019 року.

Суддя _________________________