Справа № 439/1346/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., заявника ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування ОСОБА_4, під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Броди справи за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Орган опіки і піклування Бродівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання особи недієздатною,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року до суду звернулася ОСОБА_3 з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Бродівської РДА - вимоги заявника про визнання ОСОБА_5 недієздатною підтримав, просив заяву задовольнити.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Встановлено, що ОСОБА_5 є сином заявника ОСОБА_3, вони проживають разом з народження. З пояснень заявника та копій медичних документів, наданих суду, вбачається, що ОСОБА_5 є інвалідом другої групи з дитинства, перебуває на обліку у Бродівській районній поліклініці. Він потребує догляду і опіки.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 573 від 21 грудня 2018 року, виданого КЗ ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_5 страждає стійким хронічним, стійким психічним розладом у формі параноїчної шизофренії з вираженим дефектом емоційно-вольовій сфері та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоровя особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоровя.

Особа, відносно якої розглядається питання про визнання особи недієздатною, та призначення опікуна, з урахуванням стану її здоровя, який унеможливлював забезпечення її явки, в судовому засіданні присутня не була.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_5 недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Частиною 4 статті 63 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Заявниця просить призначити її опікуном над сином, про що вказує у заяві. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

Окрім того, судом отримано подання ради опіки та піклування при Бродівській РДА від 13.03.2019 року № 9, із змісту якого вбачається, що опікуном ОСОБА_5 слід призначити його матір ОСОБА_3.

За таких обставин в інтересах ОСОБА_5 суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявницю ОСОБА_3 опікуном її сина ОСОБА_5.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст. 15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України, ст. 2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_5.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном недієздатного ОСОБА_5.

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Розяснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше пятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бородійчук О.І.

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2