Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1935/19
Провадження № 2/191/477/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Бондаренко Г.В.,
за участю секретаря Силкіної О.Г.,
розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
22.05.2019 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано шлюб рішенням Синельниківського міськрайсуду від 07.04.2006 р. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу сторони не мали. Син весь час проживав та знаходився на утриманні позивача.
Рішенням Синельниківського міськрайсуду від 07.04.2006 р. з відповідача стягнено аліменти на утримання його дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% від його заробітної плати, щомісячно.Однак відповідач не виконував рішення суду.

Відповідач жодним чином не докладе зусиль для виховання та матеріального утримання сина. Спільний син ОСОБА_4 є неповнолітнім та навчається у 8 класі Синельниківського Навчально - виховного комплексу « Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Синельниківської міської ради.

Відповідач жодним чином не цікавиться життям сина ОСОБА_4 . За всі роки з моменту фактичного розірвання шлюбу жодного разу не відвідував його. Відповідач не з`являвся до школи, не цікавився розвитком та успіхами сина, не дарував дитині подарунків. Перешкод для спілкування з сином позивач не чинила, адреса проживання позивача з сином була відома відповідачу.

Разом з тим у дитинстві син мав незадовільний стан здоров`я та потребував лікування. Про що було повідомлено відповідача. Однак, жодної матеріальної допомоги або підтримки від відповідача не надходило. Окрім повного ігнорування моральних та матеріальних потреб сина відповідач шкідливо впливав на останнього систематично з`являючись до місця проживання позивача з сином та причиняючи їй тілесні ушкодження. Все це було в присутності сина ОСОБА_4 . Декілька років дитина зовсім не бачить батька. Син вважає своїм батьком вітчима ОСОБА_6 .

Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання дитини ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , комісія прийшла до висновку, що житлово - побутові умови дитини задовільні.

У зв`язку з вищезазначеним просить позбавити батьківських прав відповідача, ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримує у повному обсязі просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, також надала до суду висновок.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.04.2006 року, яке набрало законної сили 18.04.2006 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі (а.с. 9).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.04.2006 року, яке набрало законної сили 18.04.2006 року з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, вимоги ст. 150 СК України, свідчать про спільний обов`язок батьків виховувати дитину.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):

- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

- ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини;

- жорстоко поводяться з дитиною;

- є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Суду надано довідку про склад сім`ї квартального комітету (а.с.11), у відповідності до якої ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також матеріали справи містять: - довідку про стан здоров`я ОСОБА_4 від 26.03.2019 року в якій зазначено, що з моменту народження дитини всі випадки медичного супроводу здійснювались лише через матір дитини ОСОБА_1 ; - характеристику голови квартального комітету №18 від 19.03.2019 р., яка свідчить про те, що ОСОБА_4 дійсно проживає разом матір`ю та вітчимом які його виховують; - повідомлення від 26.09.2006 р., талони-повідомлення від 18.07.2006 р., 26.07.2006 р., 15.09.2006р., (а.с.17-19) з який вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась з заявами до Синельниківського ВП з приводу населення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ; - довідку Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 18.02.2019 року з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 , по виплатам аліментів складає 104871, 95 грн.; - довідку адміністрації Синельниківського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» з якої вбачається, що батько дитини, ОСОБА_2 участі у житті сина не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться; - акт обстеження умов проживання від 28.03.2019 року складений за місцем проживання позивача Службою у справах дітей (а.с.24), в якому зазначено, що для дитини створено належні умови для повноцінного проживання та розвитку.

Також з довідки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.08.2019 № 52/3-8716, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вибув за межі України, перетнувши кордон 26.06.2017 в напрямку виїзд.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В свою чергу, орган опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради надав до суду висновок від 25.09.2019 року №291 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами і до цього часу всі обов`язки, визначені ст. 150 СК України, виконує позивач самостійно, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання сина, який фактично росте під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю однієї матері, та погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як батька, суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, ОСОБА_2 , слід позбавити батьківських прав відносно його дитини сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 89, 223, 259, 264, 265,280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його дитини - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 18 листопада 2019 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко