печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Ткаченко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та просить стягнути з ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання останньої, як матері, з якою проживає дитина - інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею. Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 5000 (п`ять тисяч) грн. - витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 березня 2019 року дитині, ОСОБА_3 виповнилось три роки, але враховуючи стан здоров`я він не може відвідувати дитячий садочок, так-як потребує постійного догляду і лікування, а позивач в свою чергу позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та сина належним чином.

Дитина є інвалідом і хворою від дня її народження, те що постійно проходить інтенсивний курс лікування та реабілітації, які неможливо переривати і порушувати, щоб не втратити дорогоцінний час для можливого покращення стану здоров`я дитини. Відповідно, тривале лікування, невід`ємною складовою якого є обов`язкове неухильне дотримання режиму дня, режиму спеціального харчування, приймання ліків, масажу та участі інших медичних спеціалістів потребують великі фінансові затрати.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, просили розглядати справу за їх відсутності, вимоги підтримують у повному обсязі .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини від усіх його видів доходу (заробітку), щомісячну.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 21 липня 2010 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Відділі реєстрації цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 717 від 21.07.2010 року. Мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю.

Дитина є інвалідом дитинства з встановленим заключним діагнозом: МКХ-Х 043.2 (церебральний параліч), що підтверджується Випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 90/72/113 НДСЛ "ОХМАТДИТ", відділення інтенсивного виходжування глибоко недоношених дітей та Посвідченням серія ААГ № 184104 видане Управлінням праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_3 , 2016 року народження.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року у справі № 757/72113/17-ц визначено місце проживання дитини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2017 року у справі № 757/29414/17-ц шлюб укладений 21 липня 2010 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 717 розірвано.

Печерський районний суд міста Києва від 06 червня 2017 року у справі № 757/16914/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2017 року і до досягнення повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 дитині, ОСОБА_3 виповнилось три роки, але враховуючи стан здоров`я він не може відвідувати дитячий садочок, так-як потребує постійного догляду і лікування.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України).

Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 82 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.. 88 СК України право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід: якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Правило є однаковим для обох з подружжя. Право на утримання від іншого має той з них, з ким проживає дитина-інвалід і який опікується нею.

Право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів:проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею;нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Дитиною-інвалідом є дитина зі стійким розладом функцій організму спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Важливою є потреба дитини-інваліда в постійному сторонньому догляді. Тому в разі спору дана обставина має бути підтверджена відповідними доказами. Факт опікування дитиною має бути доведений свідченням свідків та іншими доказами. Опікування дитиною не виключається в разі залучення до догляду за дитиною сторонніх осіб, професійних вихователів, медичних працівників тощо. Сам по собі факт проживання з дитиною-інвалідом не є достатнім доказом опікування нею. Право на утримання не виникає, якщо один з подружжя проживає спільно з дитиною-інвалідом, однак дитиною опікується інша особа, яка також проживає разом з ними.

У ст. 88 СК України передбачено певні особливості визначення розміру аліментів судом. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд не враховує можливості одержання подружжям, з яким проживає дитина, аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Дане правило обумовлене тим, що догляд за дитиною- інвалідом пов`язаний з особливо значним навантаженням на того з подружжя, який опікується дитиною.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач працює, за станом здоров`я здатний працювати, отримує регулярний, стабільний дохід , тому підлягають стягненню з відповідача на утримання останньої, як матері, з якою проживає дитина - інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею.

Позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат.

Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правничу допомогу. У ст. 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За приписами статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрату часник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За перевіркою матеріалів справи суд знаходить не доведеними та документально не підтвердженими витрати позивача на правову допомогу, оскільки стороною позивача не було надано детального опису робіт, наданих послуг.

При таких обставинах позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розміоі 768,40 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 181-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 як матері, з якою проживає дитина - інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею.

Допустити негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.