ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5177/18
Провадження № 2/210/468/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" березня 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Хлистуненко О.В.
секретаря судового засідання Недолуги Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що у квітні 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірваний 27.01.2010 року. Від шлюбу, 04.10.2001 року у них народилась донька ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу з відповідачем, донька весь час перебуває на її утриманні та проживає разом з нею за однією адресою. 08.12.2009 року рішенням суду з відповідача на її користь було стягнуто щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця. На той час даної суми було достатньо для належної участі відповідача в утриманні дитини. Однак на сьогоднішній день, у звязку з високим темпом інфляції та підвищення цін на продукти харчування та інші речі першої необхідності, сума 700 грн. з відповідача в якості аліментів не може забезпечити належного утримання дитини. Тобто, стягнуті судом у 2009 році аліменти на сьогодні не забезпечують навіть 50% прожиткового мінімуму, для їхньої дитини. Вона працює на ПП «Стіл Сервіс» та має не велику заробітну плату. Самостійно та за допомогою аліментів в розмірі 700,00 грн. вона не в змозі утримувати дитини, забезпечувати усім необхідним для її фізичного, духовного та культурного розвитку. Тому просить суд змінити розмір та спосіб аліментів; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною вісімнадцяти років.
Позивач в судове засідання не зявилась, до початку слухання справи надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Правом на відзив не скористався.
Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 6).
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. до повноліття дитини (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

При цьому, суд взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що немає матеріальної можливості надавати таку допомогу доньці ОСОБА_4, також не надано доказів про наявність у відповідача інших утриманців, відомості про стан здоровя, тощо.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягнути їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, задоволенню не підлягає вимога щодо зміни розміру аліментів, починаючи з дати предявлення позову, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 183, 184, 192 СК України, ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дзержинського районного суду міста ОСОБА_1 від 08 грудня 2009 року по цивільній справі №2-2734/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце мешкання: АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року по справі №2-2734/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнати таким, що не підлягає виконанню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. В. Хлистуненко