Справа № 204/3899/19
Провадження № 2-з/761/744/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2019 року позовну заяву передано за підсудністю до Снятинськог районного суду Івано-Франківської області.

06.09.2019 року суддею Снятинськог районного суду Івано-Франківської області винесено ухвалу про направлення справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 01.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також у листопаді 2019 року представник позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майнові права, якими володіє відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Свою вимогу обґрунтовує тим, що незастосування заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , кошти в сумі 550658,88 грн. 88 коп., з яких 409050,00 грн. - основного боргу; 28409,36 грн. - 3% річних; 113199,52 грн. 52 коп. - інфляційної складової боргу.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. (ч. 5 ст. 151 ЦПК України).

З поданої заяви вбачається, що у ній належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належних йому майнових прав.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення поданого цивільного позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя