Справа № 214/370/19
2/214/1224/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом 17.01.2019 року шляхом направлення поштовою кореспонденцією, в якому просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь суму фактично понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 6400 грн. в рамках розгляду цивільної справи №214/3784/18; покласти судові витрати за цим позовом на відповідача.

13.03.2019 року на запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового органу про зареєстроване місце проживання відповідача: вул. Генерала Радієвського 1/91, м. Кривий Ріг.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

-в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить поштових індексів сторін, реєстраційних номерів облікової картки платника податків ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

-всупереч п.3 ч.1 ст.175 ЦПК України не зазначено ціну позову у відповідності до вимог ст.176 ЦПК України, який має майновий характер, відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, у відповідності до вимог діючого законодавства;

-із змісту позовних вимог неможливо встановити конкретно обраний позивачем спосіб захисту, передбачений законом, в чому полягає порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача, оскільки порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути, реальним, дійсним та існувати безпосередньо на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. При цьому, матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає в першочерговому зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Процесуально-правовий аспект захисту прав полягає у здійсненні їх захисту способом, визначеним законом. У звязку з цим важливим є зясування питання щодо того, про який саме захист прав та від яких конкретно порушень йдеться.

-зі змісту позовної заяви слідує, що в обґрунтування предявлених вимог позивач посилається на положення ГПК України, в той час як позов предявляє в порядку цивільного судочинства, що регламентовано положеннями Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), що викликає суперечності та неузгодження;

-позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались;

-в позові відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-позивач не надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у звязку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), у звязку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, повязаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

-позивач предявляє позов не сплачуючи судовий збір, а у випадку звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України не зазначає підстави такого звільнення з конкретним посиланням на відповідні норми Закону України «Про судовий збір»;

-для правильного вирішення спору позивач не вказує, чи зверталась вона із заявами про відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу як відповідачем у звязку з розглядом справи №214/3784/18, в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України (із заявою, поданою до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення) або шляхом подання заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати.

Щодо доданих до позовної заяви доказів, то суд зауважує, що жоден з них не засвідчений у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Окремо суд звертає увагу позивача, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у позивача. Про наявність оригіналів у іншої особи позивач повинен зазначити у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України. Отже, позивачу необхідно засвідчити докази у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України, та на виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначати у позовній заяві докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначати щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

З огляду на вищевикладене, позивачу у встановлений законом строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення цієї заяви без руху, необхідно усунути недоліки, в іншому випадку дана позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст. 4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві за адресою, вказаною ним в позовній заяві для виконання. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.Г. Гринь