Постанова

Іменем України

17 січня 2019 року

м. Київ

справа № 338/849/16-ц

провадження № 61-32075св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року в складі судді Битківського Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року в складі колегії суддів: Бойчука І. В., Ясеновенко Л. В., Васильковського В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що станом на 1991 рік господарство на АДРЕСА_1, у якому проживала вона з батьками та братом, належало до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 (батько позивача), а членами - ОСОБА_4, ОСОБА_5 (мати позивача) та ОСОБА_7 (брат позивача). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, після смерті якого спадщину прийняла позивач як спадкоємець першої черги за законом, оскільки фактично вступила в управління майном. ОСОБА_7 10 грудня 2005 року вибув з господарства і частку у майні не витребував, отже втратив право на неї. Вказувала, що вона має право на 4/9 частки спірного житлового будинку з господарськими спорудами, оскільки 1/3 частка належала їй як члену колишнього колгоспного двору, а 1/9 частка - як спадкоємцю після смерті батька ОСОБА_6 Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 04 серпня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на 4/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1.

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Позовна заява ОСОБА_5 мотивована тим, що станом на 15 квітня 1991 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору на АДРЕСА_1, мали ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, частка кожного становила по 1/4. Після одруження 30 серпня 1995 року ОСОБА_4 вибула зі спірного господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги за законом, оскільки фактично вступила в управління майном. Крім того, ОСОБА_6 має право на спадщину після смерті сина ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки проживала разом з ним на час відкриття спадщини. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після ОСОБА_7, оскільки спадкоємцем не надано документів, що підтверджують факт їхнього спільного проживання.

На підставі викладеного ОСОБА_5 просила встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини у спірному домоволодінні з сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та просила визнати за нею право власності на 3/4 частини спірного домоволодіння.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини після його смерті на АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що після смерті ОСОБА_6 частка у ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 змінилась і вони стали володіти по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Зібраними у справі доказами підтверджено, що ОСОБА_7 до дня смерті проживав у спірному домоволодінні разом зі ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після його смерті. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не можуть зареєструвати своє право власності на належну частку у майні колишнього колгоспного двору та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що відповідно до положень ЦК Української РСР 1963 року, постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації права власності, тому місцевий суд правильно вказав, що за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у порядку статті 392 ЦК України може бути визнано право власності на визначені вище частки.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину спірного майна за набувальною давністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно встановили факт постійного проживання ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини після його смерті на АДРЕСА_1, оскільки такі обставини не підтверджено належними та допустимими доказами. ОСОБА_7 10 грудня 2005 року вибув зі спірного житлового будинку, протягом тривалого часу не проживав там і перестав володіти та користуватися ним. ОСОБА_4 добросовісно заволоділа цим майном і продовжує відкрито безперервно володіти ним протягом 11 років 4 місяців, тому судам необхідно було визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 подала до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що зібраними у справі доказами, яким судам надана належна правова оцінка підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини після його смерті на АДРЕСА_1, тому доводи скаржника про визнання за нею права власності за набувальною давністю є безпідставними.

04 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що домоволодіння АДРЕСА_1, яке є предметом спору, станом на 15 квітня 1991 року відносилося до колгоспного двору.

У цьому господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які відповідно до статті 123 ЦК Української РСР станом на 15 квітня 1991 року набули право власності на це майно у розмірі по 1/4 частині кожний.

ОСОБА_4 30 серпня 1993 року зареєструвала шлюб та вибула зі спірного господарства в господарство чоловіка та його батьків, що підтверджується записами в погосподарській книзі по с. Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області за 1991-1995 роки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

На час смерті ОСОБА_6 разом з ним були зареєстровані та фактично проживали дружина ОСОБА_5 та неповнолітній син ОСОБА_7, які вступили в управління та володіння спадковим майном, тому відповідно до статті 549 ЦК Української РСР прийняли спадщину.

Суди встановили, що ОСОБА_4 також прийняла спадщину після ОСОБА_6, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно з частиною першою статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що після смерті ОСОБА_6 частки ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 змінилась і вони стали володіти по 1/3 частці спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Суди також встановили, що ОСОБА_7 постійно до дня смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2) проживав разом із ОСОБА_5 (своєю матір'ю) на АДРЕСА_1.

Отже, суди дійшли правильного висновку, що ОСОБА_5 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_7

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку, що до цих правовідносин набувальна давність до спадкового майна не може застосовуватися, оскільки це майно успадковане належним спадкоємцем першої черги (матір'ю ОСОБА_7 - ОСОБА_5.), тому доводи касаційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

При цьому суди дослідили зібрані у справі докази, дали їм належну правову оцінку та правильно встановили обставини справи, зокрема щодо факту проживання ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк