Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 166/1472/18

провадження № 61-15444св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

боржники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України», банк) звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.

В обґрунтування заяви зазначало, що вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2013 року стягнуто солідарно із засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Волинського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» майнову шкоду, завдану злочином, у розмірі 641 230,39 грн. 16 квітня 2014 року АТ «Державний ощадний банк України» подало до Відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції (далі - ВДВС Ратнівського РУЮ) заяву про прийняття до виконання виконавчого листа № 0313/1158/2012, виданого 15 квітня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 зазначеної майнової шкоди. Впродовж 2014-2017 років вирок суду в частині стягнення майнової шкоди не виконувався.

У відповіді на звернення банку від 20 листопада 2017 року ВДВС Ратнівського РУЮ повідомило стягувача про те, що заява про прийняття до виконання виконавчого листа надійшла до ВДВС 16 квітня 2014 року, однак за відсутності додатків до заяви, а саме оригіналу виконавчого листа від 15 квітня 2014 року та копії довіреності представника стягувача ОСОБА_3 , 17 квітня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Ратнівського РУЮ Токарським Е. С. на підставі пункту 2 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Ухвалено видати дублікат виконавчого листа на підставі вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2013 року, що набрав законної сили, про стягнення солідарно із засуджених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Волинського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» майнової шкоди у розмірі 641 230,39 грн. Поновлено пропущений процесуальний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до статті 370 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час виникнення правовідносин (далі - ЦПК України 2004 року), замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який надав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати йому дублікат, а за приписами частини першої статті 371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Суд визнав встановленим факт втрати стягувачем оригіналу виконавчого листа та дійшов висновку про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постановою Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що стягувачем не доведено факту втрати оригіналу виконавчого листа, а строк для пред`явлення виконавчого документа пропущено з неповажних причин.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У серпні 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що норми ЦПК України не надають права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язують стягувача наводити причини втрати виконавчого листа, заявником наведено та надано докази поважності причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга в частині оскарження постанови апеляційного суду про відмову у видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволенню, а касаційне провадження в частині оскарження постанови апеляційного суду про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа підлягає закриттю з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом встановлено, що на виконання вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2013 року у справі № 0313/1158/2012 про звинувачення ОСОБА_1 за частиною другою статті 222, частиною другою статті 366, частиною другою статті 212, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 27, частиною другою статті 364 Кримінального Кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_2 за частиною другою статті 28, частиною другою статті 222, частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України, Ратнівським районним судом Волинської області 15 квітня 2014 року видано виконавчий лист про стягнення майнової шкоди солідарно із засуджених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку у розмірі 641 230,39 грн.

16 квітня 2014 року банк подав до ВДВС заяву про прийняття до виконання виконавчого листа за вих. № 84 від 15 квітня 2014 року.

ВДВС Ратнівського РУЮ на запит банку від 13 листопада 2017 року № 361/1295/37758/2017-02 своїм листом від цього ж числа № 6823/03.17-27 повідомив, що заява про прийняття до виконання виконавчого листа надійшла до ВДВС 16 квітня 2014 року без додатків: оригіналу виконавчого листа від 15 квітня 2014 року та копії довіреності представника стягувача ОСОБА_3 , про що головним спеціалістом ВДВС складено акт про відсутність додатків до заяви. 17 квітня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Ратнівського РУЮ Токарським Е. С. на підставі пункту 2 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Крім того, направлено стягувачу копії всіх документів виконавчого провадження, належним чином засвідчених, а саме: копію заяви від 15 квітня 2014 року про прийняття до виконання виконавчого листа від 15 квітня 2014 року, виданого Ратнівським районним судом Волинської області щодо ОСОБА_2 , копію акта від 16 квітня 2014 року про відсутність додатків до заяви від 15 квітня 2014 року, копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17 квітня 2014 року.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Видача дубліката виконавчого листа за ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII року не передбачена, однак відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

У заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання банк зазначав, що не отримував постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17 квітня 2014 року.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виходив з того, що заявником не наведено причин, які є поважними, та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів. Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

До такого висновку дійшов також Верховний Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відкрито помилково, оскільки зазначене судове рішення у цій частині не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, а тому підлягає закриттю.

Щодо вимог касаційної скарги на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Пунктом 4 частини сімнадцятої Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання судом апеляційної інстанції не поновлено і в цій частині судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому відсутні й підстави для задоволення заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа.

Тому оскаржувана постанова апеляційного суду про скасування ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та відмову у заяві банку у цій частині є по суті правильною.

Апеляційний суд як на підставу відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа послався також на недоведення банком факту втрати виконавчого листа, з чим заявник не погоджується.

Проте наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За наслідками розгляду касаційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині вирішення вимог заявника про видачу дубліката виконавчого документа ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Отже, відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду у відповідній частині - без змін, оскільки відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Щодо касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то воно з наведених вище підстав підлягає закриттю.

Керуючись статтями 400, 403, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Касаційне провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко