Справа №: 272/1485/18
Провадження № 2/272/69/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

за участі: позивачча - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.10.2013 було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, їх спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач життям сина не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не виконує свої батьківські обовязки.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.5). 18 серпня 2010 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В подальшому, 08 жовтня 2013 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та їхнього спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на виховання матері, визначивши його місце проживання разом з нею (а.с.6). Згідно копії паспорта відповідача ОСОБА_2 вбачається, що 20 січня 2015 року між нею та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, в результаті укладення якого відповідач змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 (а.с.8-9).

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2018 року по цивільній справі № 272/493/18 було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7). Згідно довідки виданої Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 03 січня 2018 року №14 вбачається, що разом з позивачем ОСОБА_1 проживає та знаходиться на його утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків та закріплюється в сімейному законодавстві.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.

Згідно ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно положень п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80-81, 89, 141, 200, 206 ,259, 264, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.84, 180- 183, 191 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки м.Андрушівка, вул.Благовіщенська,12, Житомирської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 листопада 2018 року та закінчуючи досягненням дитиною повноліття.

Визнати таким, що втратив силу та відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Андрушівського районного суду Житомирської області по цивільній справі №2-701/10 від 18 серпня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_6, місце роботи невідоме, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно,починаючи з 17.06.2010 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_7