Справа № 183/4423/19
№ 2/183/2848/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді О.В. Сороки

секретаря судового засідання Пащенко А.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про скасування арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернуляся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 07.07.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення, яким було стягнуто солідарно з Позивачки та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/869-Н від 02.04.2007 року в сумі 508 006 гривень 07 копійок.

21.07.2014 року було відкрите виконавче провадження № 51695984 на підставі виконавчого листа, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. З метою повного та своєчасного виконання рішення та усунення можливостей відчуження майна, державний виконавець виніс постанову від 21.07.2016 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належало позивачці.

ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .

Позивач оскаржила зазначене рішення та 15 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області суддею Парвьоновим Д.О. було ухвалено рішення, яким в задоволені позивних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, відмовлено.

04.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області з проханням скасувати арешт на належне її нерухоме майно у відповідності до рішення суду від 15.03.2017 року.

Між тим, 09 липня 2019 року, у відповідності до листа за № 1326-27/35851, отримала відомості про те, що 28.04.2017 року державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 51695984 завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу.

На час набрання рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року Позивач зазначає, що працювала за кордоном, тому звернутись своєчасно до державного виконавця не мала можливості..

Наявність арешту накладеного на майно Позивача за відсутності правових підстав для цього, порушує її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об`ємі розпоряджатися ним на власний розсуд.

В зв`язку з наведеним, позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт на все нерухоме майно, накладене державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 5169984, що є підставою внесення відповідної зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Гапанович С.В. надав клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції та просив відмовити в задоволені позову, однак в назначений день та час слухання справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Суд, відповідно до положень ст.. 280 ЦПК України провів заочний розгляд справи, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки та не надав суду відзив на позов. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 51695984 з примусового виконання виконавчого листа № 183/10078/13ц, виданого 18.08.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , борг у розмірі 508006,07 гривень на користь ПАТ «КБ`Надра».

Також судом встановлено, що 15 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесене рішення у цивільній справі за позовом ПАТ Комерційного банку «Надара» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким ПАТ КБ «Надра» відмовлено у позові в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1 , рішення суду набрало законної сили 27 березня 2017 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із зверненням про скасування арешту з її майна, накладеного в рамках виконавчого провадження № 51695984, у задоволенні клопотання державним виконавцем відмовлено з посиланням на завершення виконавчого провадження та поверненням стягувачу виконавчого документу.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до частини 1 статті 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі частини 1 статті 321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно приписів ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Частиною 1 статті 386 ЦК України визначено, що - держава забезпечує рівний захист прав суб`єктів права власності.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до норм ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10частини першої статті 34 цього Закону.

3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню, встановлені в судовому засіданні обставини щодо відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 дають суду підстави для скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладеного державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Резніченко А.О. Іншого способу захисту порушених прав позивача суд не вбачає, а виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження за № 15568709 від 25.07.2016 р. щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, буде якнайшвидшим способом відновлення порушеного права власності позивача.

В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268,280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про зняття арешту - задовольнити.

Скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладений державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Резніченко А,О. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51695921 від 21.07.2016р.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження за № 15568709 від 25.07.2016 р. щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, а саме - 1/3частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

- позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 15.

Суддя Сорока О.В.