РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 , посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування ? частки квартири, посвідченого 28.04.2010 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 936; договору міни квартир, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. 21.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4936; договору про визначення розміру часток нерухомого майна - квартири, що є спільною сумісною власністю, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Малаховим С.О. 22.04.2010 року, серії ВМР № 901352, зареєстрованого в реєстрі за № 826. В спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у квартирі з 2010 року без поважних причин. У зв`язку із викладеним представник позивача просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову, в якій також просив розглянути справу без його участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору дарування ? частки квартири, посвідченого 28.04.2010 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 936; копією Витягу з Державних реєстрів правочинів № 8488990 від 28.04.2010 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О.; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентарізації» № 26175848 від 20.05.2010 року; копією договору міни квартир, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. 21.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4936; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентарізації» № 25982242 від 24.04.2010 року; копією договору про визначення розміру часток нерухомого майна - квартири, що є спільною сумісною власністю, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Малаховим С.О. 22.04.2010 року, серії ВМР № 901352, зареєстрованого в реєстрі за № 826.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 30.10.2019 року в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є племінником позивача.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 подав письмову заяву про визнання позову, в якій визнав, що за місцем реєстрації не проживає, то суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0. .1 від 01.11.2019 року про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, представник позивача в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Б. Баронін