Справа № 307/3037/19
Провадження № 2/307/1598/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грв. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Посилається на те, що розпорядженнями голови Тячівської районної державної адміністрації № 276 від 18.06.2019 р. та № 306 від 02.07.2019 р. ОСОБА_3 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено її - ОСОБА_1 , опікуном над дитиною.

Відповідачка являється її донькою та матір`ю дитини. Вона психічно-хвора, ніде не працює, але отримує пенсію по інвалідності і має можливість надавати хоч якісь кошти на утримання дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік відповідачки та батько малолітньої ОСОБА_3 помер, і з цього часу ОСОБА_2 стала некерованою, перестала цікавиться вихованням дитини та її утриманням.

Відповідачка ухиляється від покладеного на неї ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо утримання доньки та не бажає добровільно надавати кошти на придбання їй одягу, продуктів харчування, медикаментів. Інших утриманців не має.

На даний час вона самостійно повністю матеріально забезпечує дитину і згідна щоб відповідачка сплачувала суму меншу ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину.

Розмір отримуваного нею доходу є незначним, а тому можливості самостійно забезпечити дитині належне утримання вона не може.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Розпорядженнями голови Тячівської районної державної адміністрації № 276 від 18.06.2019 р. та № 306 від 02.07.2019 р. ОСОБА_3 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено ОСОБА_1 , опікуном над дитиною.

Із довідок Тересвянської селищної ради № 56 від 22.03.2019 р., № 1077 від 08.07.2019 р. та акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивачки. ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, займається бродяжництвом та перебуває на обліку у психіатра.

Із ст. 67 ч. 1 ЦК України вбачається, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Відповідно до ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідачка на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, відсутність у відповідачки інших аліментних зобов`язань, є інвалідом 3-ї групи, обмежено - працездатна та відсутність істотних причин, які б перешкоджали їй працювати та заробляти кошти.

Тому суд вважає, що відповідачка, як молода, обмежено - працездатна жінка, у змозі заробити суму, яка дасть їй можливість сплачувати на утримання своєї малолітньої доньки 600 грв.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 768.20 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 166, 180, 184 СК України, ст. 8 ч. 1, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2019 року і до її повноліття.

Сягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 04.12.2019 року.

Головуючий: В.І.Гримут