ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2273/19

Головуючий у першій інстанції - Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/860/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Черінгівської області від 13 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (місце ухвалення - м. Ніжин, дата складання повного тексту - 13.05.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В позові просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 06.10.2018 в розмірі 3600 доларів США, 540 доларів США процентів за користування позиковими коштами, суму 3% річних від простроченої суми заборгованості та процентів в розмірі 24,16 доларів США, а всього стягнути 4164,16 доларів США.

У день подачі позову ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого зобов`язання шляхом умисної зміни місця проживання та відключення телефону. Вважає, що після отримання копії позовної заяви відповідач намагатиметься позбутися своєї власності, а саме: житлового булинку за адресою: АДРЕСА_1 , що утруднить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволенні позовних вимог.

Посилаючись на норми ст. 150 ЦПК України, та зазначаючи, що заявлені позовні вимоги та накладення арешту будуть співмірними, ОСОБА_1 просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 13.05.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що заявником не доведено факт унеможливлення чи утрудненя виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, крім того матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем дій з приводу відчуження належного їй будинку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 13.05.2019, та задовольнити заяву про забезпечення позову.

За доводами скарги оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права, висновок суду про відсутність підстав для накладення арешту на житловий будинок є помилковим.

У скарзі заявник посилається, що матеріали справи містять боргову розписку на суму 3600 доларів США та докази, що будинок, на який позивач просить накласти арешт, належить відповідачу, принцип співмірності грошової оцінки будинку з заявленою ціною позову дотримано. Для гарантування виконання можливого рішення суду, невжиття забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Зазначає, що обраний ним вид забезпечення позову є тимчасовим, та не призведе до обмеження майнових прав відповідача.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

13.05.2019 ухвалою суду першої інстанції в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпеченн позову у вказаній справі відмовлено. В обґрунтування такої відмови суд послався на те, що заявником не доведено факт унеможливлення чи утрудненя виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, крім того матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем дій з приводу відчуження належного їй будинку.

14.05.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, за умовами ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову в межах заявлених позовних вимог на суму 109 309, 20 грн позивач посилається, що згідно інформаційної довідки з реєстру загальна вартість нерухомого майна ОСОБА_2 зазначена 90497,00 грн (а.с. 13).

Проте суду не надано даних про оцінку вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт станом на день звернення до суду, оскільки як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав вартість майна, на яке просить накласти арешт позивач, складається з загальної вартості нерухомого майна - 90497,00 та вартості самочинно збудованого - 31794, 00 грн, станом на 2012 рік.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції, що для гарантування виконання можливого рішення суду, невжиття забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Черінгівської області від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено 19.06.2019.

Головуючий Судді: