Справа № 697/2060/18
Провадження № 2/697/49/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Льон О.М.

за участю секретаря с/з- Дрянової Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Канівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 з позовом до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Канівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки. Свій позов мотивує тим, що 07.03.2013 померла ОСОБА_6, яка є рідною матір'ю ОСОБА_5, з якою останній проживав однією сімєю, вів спільне господарство по вул. 1-го Травня, буд. 31, в м.Каневі Черкаської області, починаючи з червня 1997 року і до дня її смерті. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804 га, наданої для обслуговування даного будинку, розташованих по вул. 1 Травня, 31, в м.Каневі Черкаської області. Вище зазначену спадщину спадкодавець за життя 23.12.1986 заповіла в рівних частках своїм дітям: відповідачу ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_5, які спадщину прийняли своєчасно, ОСОБА_2 шляхом подання заяви до Канівської державної нотаріальної контори, а ОСОБА_5, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

29.01.2016 ОСОБА_2 скориставшись хворобою позивача та відсутністю в нього коштів на оформлення спадщини, приховавши при цьому від нотаріуса факт постійного проживання ОСОБА_5 з спадкодавцем на день її смерті та не подачею позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, отримала свідоцтва на спадщину на все спадкове майно, а не на 1/2 його частки, без врахування права позивача на вище зазначену спадщину. Про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 позивача не повідомила. З метою приховування вище зазначеного факту, вона через довірену особу ОСОБА_7 31.05.2017 уклала з позивачем на 5 років договір оренди 1/2 частки тих житлових приміщень, які їй належать в спадковому будинку, при цьому зазначивши в договорі оренди, що право власності на нерухоме майно їй належить не на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке вона вже отримала на спадковий будинок, а на підставі свідоцтва про право власності №484 від 15.03.1963, тобто заздалегідь свідомо зазначивши неправдивий правовстановлюючий документ.

На початку літа 2018 року відповідач ОСОБА_2 прийняла рішення про продаж будинку та земельної ділянки розташованих по вул. 1 Травня, 31, в м.Каневі Черкаської області та не дивлячись, що позивач є інвалідом 1 групи, стала вимагати від позивача звільнити даний будинок, мотивуючи свою вимогу тим, що весь будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Отже, являючись спадкоємцем за заповітом, позивач як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини по вул. 1 Травня, буд. 31, в м.Каневі Черкаської області, бажає і має право одержати 1/2 частину спадщини померлої ОСОБА_6, оскільки своєчасно прийняв її, вступив в оперативне управління нею, в звязку з чим 25.08.2018 звернувся через свого представника ОСОБА_4 до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на 1/2 частки в спадщині, але в їх видачі нотаріусом було відмовлено за відсутністю документального підтвердження про постійне проживання із померлою на день її смерті та роз'яснено право звернення до суду для встановлення даного факту. Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_6 в м. Каневі по вул.1-го Травня, 31, Черкаської області, однією сімєю шістнадцять років до дня її смерті, тобто з 25.06.1997 року по 07.03.2013. Визнати свідоцтва про право на спадщину від 29.01.2016 частково недійсними. Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804га, що розташовані по вул. 1-го Травня, 31 м. Канева Черкаської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 20.02.2019 (а.с.162-164) уточнила позовні вимоги, а саме в частині встановлення фату постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем починаючи з 2008 року і по день смерті 07.03.2013 та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину від 29.01.2016 на 1/2 частки спадкового майна, в решті позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити. Клопотала про скасування заходів забезпечення позову, що накладені ухвалою суду від 01.10.2017.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 20.02.2019 (а.с.150,151) уточнені позовні вимоги визнали частково, заперечували щодо факту проживання та утримання матері позивачем ОСОБА_5, оскільки саме відповідач ОСОБА_2 постійно пересилала кошти на утримання їх покійної мами. Не заперечували щодо задоволення позовних вимог про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними в частині 1/2 частки спадкового майна та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна, оскільки позивач є сином померлої ОСОБА_6 та за заповітом є спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна. ОСОБА_3 від раніше поданої заяви про застосування позовної давності до позовних вимог відмовився.

У судове засідання представник відповідача територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області ОСОБА_8 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.79,80,132,146,161) щодо рішення суду покладається на розсуд суду.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Канівської державної нотаріальної контори не зявився, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи за відсутності представника, щодо рішення суду покладається на розсуд суду.

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 показала, що вона є колишньою дружиною позивача ОСОБА_5, який після розірвання шлюбу у 1997 році змінив місце свого проживання та переїхав до своєї матері в будинок №31 по вул. 1-го Травня в м. Каневі Черкаської області, при цьому місце реєстрації не змінював, залишився зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1. Знає, що ОСОБА_5 вів спільне господарство зі своєю матірю, приблизно у 2004 році робив у будинку ремонт двох кімнат. Жив у хаті, а в сараї ремонтував телевізори. Від спадщини він не відмовлявся, мав намір переоформити спадщину, але до нотаріуса не звертався, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем. ОСОБА_5Д у 2014 році переніс інсульт, після чого тимчасово переїхав до квартири, де вона його доглядала до 2017 року.

Допитана в суді свідок ОСОБА_10 показала, що позивач ОСОБА_5 є її племінником по лінії матері. Вона знала, що ОСОБА_6 заповіла своє майно на обох дітей. Позивач свою матір не утримував, оскільки власні кошти витрачав на алкоголь, жив ОСОБА_5 у тимчасовому приміщенні, що на території будинковолодіння ОСОБА_6 Останні пять років ОСОБА_6 доглядала ОСОБА_7, приносила продукти харчування, які ОСОБА_5 також вживав.

Допитана в суді свідок ОСОБА_11, показала, що вона є знайомою відповідача ОСОБА_2, яка проживає в ОСОБА_12 Федерації та приїжджає один раз на рік до Канева. Сама вона неодноразово за життя ОСОБА_6 приходила до її домоволодіння та провідувала останню, бачила, що її син - позивач ОСОБА_5 проживав також на території даного будинковолодіння у тимчасовому приміщенні, яке було облаштована під житло, за адресою: м. Канів, вул. 1-го Травня, 31. Він фінансово матір не утримував, харчувався тим, що готувала доглядальниця ОСОБА_7 для ОСОБА_6

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду від 01.10.2018 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 19.10.2018 та витребувано докази.

Ухвалою суду від 01.10.2018 задоволено клопотання про забезпечення позову (а.с.31-33).

Ухвалою суду від 04.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 20.12.2018, а також вирішено питання про виклик свідків.

З'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 померла 07.03.2013 в м. Каневі Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №331906 від 21.08.2013 (а.с.8).

З копії заповіту посвідченого 23.12.1986 державним нотаріусом 2-ої Канівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 (а.с.9) вбачається, що за життя ОСОБА_6 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м. Каневі по вул. 1-го Травня, 31, своїм дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті 07.03.2013 ОСОБА_6 Канівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 93-2013 (а.с.50-57). Із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 08.03.2013 звернулася ОСОБА_2, в якій зазначила, що крім неї спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_5 Пізніше до нотаріальної контори 29.01.2016 звернулася ОСОБА_7, яка діяла в інтересах відповідача ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в якій зазначила, що інших спадкоємців, крім ОСОБА_2 немає.

Згідно постанови Канівської державної нотаріальної контори від 25.08.2018 (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, яка померла 07.03.2013 відмовлено, з посиланням на норми ст. 1270 ЦК України, мотивуючи тим, що спадщину не прийнято у встановлений законом термін та не надано нотаріусу документи про постійне проживання (реєстрацію) із померлою на день смерті.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що місцем реєстрації проживання позивача ОСОБА_5 з 19.09.1990 є АДРЕСА_1, що підтверджується записом (відміткою) у його паспорті серії НЕ165473, виданим Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області (а.с.7).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.ч. 1 та 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані стороною відповідача ОСОБА_2 докази (а.с.13,52,68), що підтверджують факт не проживання позивача ОСОБА_5 у будинковолодінні померлої ОСОБА_6, суд оцінює критично, оскільки довідка виконавчого комітету Канівської міської ради №400 від 15.03.2013 (а.с.13,52) містить відомості про зареєстрованих (прописаних), а не фактично проживаючих осіб за адресою 1-го Травня, 31 в м. Каневі, довідка виконавчого комітету Канівської міської ради №7558 та довідка про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги взагалі видані 20.11.1996 та 01.10.1998, у період, що не є предметом даного спору.

Крім того, надані представником відповідача ОСОБА_2 рахунки на оплату комунальних послуг (а.с.69,70) також не є належними доказами, які б підтвердили факт не проживання позивача ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6, оскільки вони в собі не містять достовірної інформації про кількість проживаючих осіб, та надані за період уже після дати смерті ОСОБА_6 (а.с.69), а тому суд їх також оцінює критично.

Натомість, представником позивача в судове засідання надано докази, що підтверджують проживання позивача ОСОБА_5 за адресою та місцем проживання померлої ОСОБА_6, а саме виписки з медичних документів (а.с.165-171), в яких вбачається, що в період починаючи з 13.06.2000 по 07.06.2013 адресою проживання хворого ОСОБА_5 вказано м. Канів, вул. 1-го Травня, 31.

З довідки голови вуличного (квартального) комітету ОСОБА_14 (а.с.66) вбачається, що ОСОБА_5 останні 16 років до смерті матері ОСОБА_15, яка померла 07.03.2013 проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше №31) в м. Каневі, що також підтверджується ОСОБА_8 комісії в складі голови вуличного комітету від 26.10.2018 (а.с.67).

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги покази свідків, суд вважає, що зібрані та досліджені у судовому засіданні докази свідчать, про те що позивач ОСОБА_5 на день смерті його матері ОСОБА_6 07.03.2013 проживав разом з нею, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення факту проживання позивача разом із спадкодавцем у період з 2008 року і до дня її смерті.

Щодо позовних вимог про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 29.01.2016 та визнання права власності за ОСОБА_16 на 1/2 частки спадкового майна, суд зазначає наступне.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.2016, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстрованого в реєстрі за №248 (а.с.55) вбачається, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 07.03.2013 є її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка ОСОБА_12 Федерації. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: житлового будинку№39 з надвірними спорудами, що розташований по вул. 1-го Травня в м. Каневі Черкаської області, який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.04.1955 Канівською державною нотаріальною конторою, за р. №484.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.2016, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстрованого в реєстрі за №249 (а.с.56) вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 07.03.2013 є її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка ОСОБА_12 Федерації. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер -:01:004:0337, що розташована по вул. 1-го Травня, 39 в м. Каневі Черкаської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯА №079488.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №140076289 від 03.10.2018 (а.с.27,28) за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0804 га, кадастровий номер -:01:004:0337, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та на житловий будинок загальною площею 48 кв.м., що розташовані по вул. 1-го Травня, 39 в м. Каневі Черкаської області.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_5 є сином померлої ОСОБА_15 та спадкоємцем за заповітом, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, а тому являється таким, що прийняв спадщину. Водночас відповідач ОСОБА_2, діючи через свого представника ОСОБА_7, достовірно знаючи про існування іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, надавши нотаріусу неповну інформацію про склад сімї спадкодавця ОСОБА_6 на день її смерті, отримала 29.01.2016 на свої імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на усе спадкове майно.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 позову в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом в частині 1/2 частки спадкового майна та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 в цій частині також підлягають до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_5 є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ №852423 від 13.08.2014 (а.с.14), та відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому суд приходить до висновку, що на відповідача ОСОБА_2 необхідно покласти сплату судового збору за позовну вимогу про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, що за ставкою судового збору на момент звернення представника позивача з позовом до суду складало 704,80 грн.

Сплату судового збору за позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на 1/2 частки спадкового майна та про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Судом встановлено, що ухвалою Канівського міськрайонного суду від 01.10.2018 (а.с.31-33) в порядку забезпечення позову ОСОБА_5 накладено арешт в межах позовних вимог в розмірі 1/2 частини вартості на наступне майно, що перебуває у власності ОСОБА_2, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12 Федерація: на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804 га, з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу розташованого по вул. 1 Травня, 39, в м.Каневі Черкаської області, та заборони до набрання чинності рішенням у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804 га, з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу розташованого по вул. 1 Травня, 39, в м. Каневі Черкаської області.

Відповідно ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за мотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги заявлене у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 усне клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою суду від 01.10.2018.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11-16, 29, 310, 316, 317, 379, 380, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1270, 1301 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 79, 81, 82, 141,158, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Канівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 за адресою: м. Канів, вул. 1-го Травня, буд.39 (31) до дня її смерті, тобто починаючи з 2008 року по 07 березня 2013 року.

Визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори 29.01.2016, зареєстровані в реєстрі за №№1-248, 1-249, на імя ОСОБА_2, громадянки ОСОБА_12 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: РФ, АДРЕСА_2, визначивши, що спадщина, на яку видано ці свідоцтва складається із 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:004:0337, наданої для обслуговування даного будинку, що розташована по вул. 1 Травня, 39, в м.Каневі Черкаської області та 1/2 частки житлового будинку №39 з надвірними спорудами, що розташований по вул. 1 Травня, в м. Каневі Черкаської області, та які належали померлій 07.03.2013 ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_9 (31), Черкаської області право власності за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:004:0337, що розташовані за адресою: вул. 1 Травня, 39 (31), м.Канів, Черкаська обл., після смерті ОСОБА_6, яка померла 07.03.2013 в м. Каневі Черкаської області.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Канівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки, накладені ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2060/18 від 01.10.2017 у виді накладення арешту в межах позовних вимог в розмірі 1/2 частини вартості на наступне майно, що перебуває у власності ОСОБА_2, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12 Федерація:

- на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804 га, з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу розташованого по вул. 1 Травня, 39, в м.Каневі Черкаської області, та заборони до набрання чинності рішенням у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0337, площею 0,0804 га, з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу розташованого по вул. 1 Травня, 39, в м. Каневі Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2, громадянки ОСОБА_12 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: РФ, АДРЕСА_2, судовий збір за позовну вимогу про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними в розмірі 704,80 грн.

Судовий збір за позовні вимоги майнового характеру про визнання права власності та немайнового характеру про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 13 березня 2019 року.

Головуючий О . М . Льон