Справа № 700/1121/18
Провадження № 2/700/75/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/1121/18 провадження № 2/700/75/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

У позовній заяві позивач зазначила, що на підставі рішення Лисянського районного суду в справі №700/102/14-ц було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 28.01.2014 року до повноліття дитини. Донька проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів та просить іх збільшити і встановити у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи судом, причини неявки суду не повідомили, відзив не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області № 700/102/14-ц у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини.

На підставі вказаного вище рішення 19.06.2018 року Лисянським районним судом було видано виконавчий лист, згідно з яким із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Скибинці Погребищенського району Вінницької області, не працюючого, на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно з 28.01.2014 року до повноліття дитини.

Відповідно до довідки Ріпківської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 28.09.2018 року № 493, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .

При вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Із роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, яка є чинною на час розгляду справи, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм права дає суду підстави прийти до висновку, що саме суду віддані дискреційні повноваження при визначенні конкретного розміру аліментів. При цьому, закон визначив що саме суд повинен брати до уваги і враховувати при визначенні розміру аліментів. Такими обставинами можуть бути: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів або якісь інші обставини, які можуть мати важливе значення для визначення розміру аліментів.

Визначення мінімального розміру визначається законом. Це той мінімум, який батьки зобовязані витрачати на дитину, незалежно від доходів, можливостей, бажання, інших дітей, незалежно від всіх цих обставин.

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. В даному випадку, у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, але це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності Законом, тобто, з 8 липня 2017 року та винесення відповідної постанови державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, співставляючи їх з нормами права суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 141 ч. 7 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 182,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259,263-265,279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб