Справа № 346/4465/19
Провадження № 2/346/2110/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді П`ятковського В. І.,

з участю секретаря Жмендак І.Д.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї заяву ОСОБА_2 , про відвід судді, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

07 листопада 2019 року під час підготовчого судового засідання відповідач заявив клопотання про відкладення засідання по розгляду справи та надання часу для подачі додаткових доказів, яке було задоволено.

Цього ж дня через канцелярію суду від відповідача до суду поступила писмьмова заява із додатками документів.

02 грудня 2019 року, до початку розгляду справи по суті відповідач подав заяву про відвід судді, посилаючись на на те, що суддя не зачитав йому, відповідачу, причини виклику в суд та запізнився на засідання на 40 хвилин.

Також вказав, що із представлених позивачкою доказів, зокрема копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 .

Вважає, що таким чином факт батьківства ОСОБА_4 щодо неповнолітньої дитини позивачки встановлено, і тому причини його виклику в судові засідання не зрозумілі.

З метою уникнення непорозумінь, можливих звинувачень судді, щодо його неупередженості, у відповідності до вимог цивільно процесуального законодавства заявляє відвід головуючому у справі.

Позивачка в судовому засіданні проти заявленого відводу заперечила.

Врахувавши заяву відповідача про відвід судді, заслухавши думку сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з частиною 1 п.5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов"язків або при встановленні обгрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий та відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Білуха проти України", "Ветштайн проти Швейцарії"), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинні брати самовідвід.

Поряд із вищенаведеним, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб єктивним та об єктивними критеріями. Відповідно до суб єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з ціллю забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду вказаного спору безстороннім та неупередженим судом, чи безсторонності судді вважаю, що заяву про відвід судді слід задовольнити та направити дану справу на повторний автоматизований розподіл.

На підставінаведеного та керуючись п.5 ч.1 ст.36, ч.ч. 1- 5 ст.40, ст.ст. 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю П"ятковського Володимира Івановича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Справу направити для розгляду іншому судді, який визначається в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П`ятковський В. І.