Справа № 211/4811/16-ц
Провадження № 2/211/58/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.

при секретарі: Польчик Л.В.

за відсутності

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 . звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком, який мешкає окремо та жодної матеріальної допомоги їй не надає.

У звязку з навчанням на пятому курсі природничого факультету на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги свого батька. Весь термін навчання до 30.06.2017 року.

Її навчання на пятому курсі здійснюється на контрактній основі що потребує досить великих матеріальних затрат та заробітку її матері не вистачає.

Разом з тим відповідач є працездатною особою тому має можливість на її утримання у звязку з навчанням тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання у розмірі 1 / 2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року до закінчення нею навчання.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_3 звертався до суду з запереченнями на позов, та в обґрунтування зазначив, що розмір аліментів який просить стягнути з нього ОСОБА_1 є для нього занадто великим, оскільки на його утриманні перебуває троє осіб, а саме неповнолітня донька - ОСОБА_1 Дар`я Володимирівна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьки, яким він сплачує 1 / 3 частку свого доходу. Позивачка є повнолітньою особою та частково має себе утримувати. Вона також має право отримувати аліменти і від своєї матері ОСОБА_5 З позовними вимогами згоден частково, та вважає розумним розміром аліментів який може сплачувати на користь ОСОБА_1 є 1 /12 частка його доходу (заробітку). В іншій частині позову просить відмовити, та розглядати справу за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, її представник ОСОБА_2 11 03 2019 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 до суду не з`явилися, раніше представник ОСОБА_4 звертався з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 до суду не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (л.с. 4 копія свідоцтва про народження).

23.11.2012 року позивач набула повноліття.

Згідно довідки № 19/59 від 13.09.2016 року ОСОБА_1 є студенткою пятого курсу Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» денної форми навчання за держзамовленням , факультет природничий. Весь термін навчання для здобуття ступеню спеціаліст по 30.06.2017 року (л.с. 5).

Інших доказів про навчання позивачем суду не надано, тому суд бере до уваги вказану довідку.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у звязку із навчанням потребує матеріальної допомоги.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов'язки сумлінно, дбати про здоров'я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача ОСОБА_3 піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку ОСОБА_1, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_3 Дар`ї Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34).

Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2017 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь та утримання батьків: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1 / 3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 18.04.2017 року, довічно (а.с.41).

Разом з тим відповідач ОСОБА_3 будь-яких відомостей про свій стан здоров'я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання суду не наддав, позовні вимоги визнав частково.

Таким чином беручи до уваги вказане, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу своїй повнолітній донці але у меншому розмірі ніж вона просить.

Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості , враховуючи матеріальне становище дитини, що продовжує навчання, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні іншої дитини та батьків, та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Так з урахуванням наданих до суду відповідачем заперечень та доданих доказів, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вказане, суд не має можливості стягувати аліменти з відповідача з 12 жовтня 2016 року, як це зазначено в позовній заяві, тому початком стягнення аліментів слід встановити дату подання позову до суду, а саме 18 жовтня 2016 року.

Разом з вказаним позивач на даний час має вік більше ніж 23 роки, термін закінчення нею навчання зазначено в довідці учбового закладу 30.06.2017 року, тому суд стягує аліменти на утримання ОСОБА_1 до 30.06.2017 року.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 199, 200,201 СК України, ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на утримання та на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, починаючи з 18 жовтня 2016 року і до дати закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет», а саме до 30 червня 2017 року, включно.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8