465/2694/14-ц
4-с/465/6/19
У Х В А Л А

судового засідання

05.03.2019 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючої судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Федика В.О.

представника скаржника ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо неповернення вилученого майна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргоюна бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо неповернення боржнику ОСОБА_1 вилученого майна, допущену при виконанні рішення Франківського районного суду м. Львова по справі № 465/2694/14-ц від 03.10.2014р. про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Гайворонського, 7/4, та про вселення ОСОБА_5 в житлове приміщення за адресою: м. Львів вул. Гайворонського, 7/4.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що в провадженні Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувають на виконанні виконавчий лист №2-др/465/11/14 та виконавчий лист №2/465/2090/14 на виконання рішення Франківського районного суду м.Львова по справі №465/2694/14-ц від 03.10.2014р. По даним виконавчим листам 19.08.2015р. були відкриті виконавчі провадження №48481896, № 48481891, № 48481902, а також 26.08.2015р. відкрите виконавче провадження №48481874. Вказує, що з огляду на положення ч. 8 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого, зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців, вилучене 24.12.2015 року майно її підлягало поверненню державним виконавцем до 23 лютого 2016 року. Крім цього, 22.03.2016 року вона звернулась в ДВС з заявою про повернення речей, однак до 04.04.2016 року жодних дій з повернення їй майна вчинено не було, що призвело до порушення її прав під час здійснення виконавчого провадження, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, пояснення дала аналогічні викладеним до скарги, просить скаргу задоволити.

Представник Франківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області та інші учасники судового розгляду в судове засідання, будучи повідомленими про день, час та місце слухання справи не зявилися, а тому суд вважає за можливим розглянути скаргу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника боржника, суд перевіривши матеріали справи, доводи скарги, в їх сукупності, вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

За умовами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.448 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова по справі №465/2694/14-ц від 03.10.2014 р. позовні вимоги задоволені, вирішено виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Гайворонського, 7/4, та вселити ОСОБА_5 в житлове приміщення за адресою: м. Львів вул. Гайворонського, 7/4. 09.07.2015р. Франківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист №2-др/465/11/14 та виконавчий лист №2/465/2090/14 на виконання зазначеного рішення та були відкриті виконавчі провадження №48481896, № 48481891, № 48481902 від 19.08.2015р., а також 26.08.2015р. відкрите виконавче провадження №48481874.

Згідно акту опису та арешту від 24.12.2015 року проведено опис та арешт майна та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8.

22 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Франківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з заявою про видачу їй вилучених речей.

01 квітня 2016 року ОСОБА_1 скеровано до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було подано інформаційний запит.

01.04.2016 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції- Романюком Т.І. винесено постанови про зупинення виконавчих проваджень №48481896 та №48481891.

04.04.2016 року державний виконавець відмовив в поверненні речей боржнику, у звязку із зупиненням виконання рішень ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 березня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (редакції від 05.10.2016 року) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження"(редакції від 05.10.2016 року), державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ч.8 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження»(редакції від 05.10.2016 року) зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження(редакції від 05.10.2016 року) описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем. Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акту після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

Із наведеного вбачається, що державний виконавець до 24.02.2016 року був зобовязаний організувати повернення описаного майна.

Водночас, незважаючи на звернення боржника 22.03.2016 року та 01.04.2016 року з даного приводу, дані про те, що державний виконавець вчинив дії щодо повернення переданого на зберігання майна боржнику, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За таких обставин, допущена державним виконавцем бездіяльність порушує права скаржника, як власника, а майно утримується на зберіганні без правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження»(редакції від 05.10.2016 року), боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно розяснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, суд при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", вчинені не в повному обсязі, а тому слід задоволити скарги боржника.

Керуючись ст.ст. 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо неповернення вилученого майна задоволити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо неповернення боржнику ОСОБА_1 вилученого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали складено 11.03.2019 року.

Суддя Мартинишин М.О.