Справа № 182/4346/16-ц
Провадження № 2/0182/14/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Рибакової В.В.

секретаря - Затуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим будинком з надвірними будівлями та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження суду знаходиться справа за вказаними вище позовами.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час) відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.16).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим будинком з надвірними будівлями та вселеннядо спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; обєднано їх в одне провадження за №182/4346/16-ц (а.с.46).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

06.02.2019 року від позивача по первісному позову ОСОБА_1 до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду у звязку з вирішенням спору та добровільним зняттям з реєстрації ОСОБА_2 (а.с.74).

Заяву розглянуто за відсутністю учасників справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2017 року було почато розгляд справи по суті (а.с.48,49 журнал судового засідання).

Враховуючи те, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду після початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду відмовити.

Керуючись п.5 ч.1 ст.257, ч.2 ст.257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3