КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/485/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року місто Київ

справа № 755/5507/17

(755/5407/17)

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року про залишення позову без розгляду, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меліхова ОленаВалеріївна про визнання недійсними правочинів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати недійсним кредитний договір №2919/0208/71-002 від 08 лютого 2008 року укладений між ним та ВАТ «Сведбанк» та на сьогоднішній момент у відповідності до відступлення прав вимоги ПАТ «Альфа Банк»;

визнати недійсним договір іпотеки №2619/0208/71-002-Z-від 08 лютого 2008 року, укладеного ним, відповідно до умов якого банку передано в іпотеку нерухоме майно - квартиру НОМЕР_1 загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею 26,50 кв.м, яка знаходиться у місті АДРЕСА_2;

застосувати двохсторонню реституцію виконання зобов'язань по недійсному правочину.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 12 вересня 2018 року він дійсно не з'явився в судове засідання, оскільки не отримував повідомлення про призначення судового розгляду, тобто не був повідомлений належним чином.

Вказував, що він бажав особисто приймати участь в судовому засіданні, про що також було повідомлено суд його представником.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 від відповідача ПАТ «Сведбанк» та третьої особи на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідьсудді-доповідача, пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, позивач та його представник не скористалися процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від ньогонадійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257ЦПК України позовна заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Визначальним фактором при вирішенні питання про залишення без розгляду позовної заяви з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.257ЦПК України, є повторна (друга поспіль) неявка належним чином повідомленого позивача.

Частиною 3 ст.128ЦПК України визначено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно з ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Частиною 1 ст.130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України уразі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з вищевказаною позовною заявою, вказував у ній дві адреси, а саме: АДРЕСА_1 та адресу для листування: АДРЕСА_3.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 червня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено розгляд справи на 20 липня 2017 року о 15 год. 15 хв.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року замінено неналежного відповідача ПАТ «Альфа Банк» на належного відповідача ПАТ «Сведбанк» в межах розгляду даної справи та оголошено в судовому засіданні перерву до 12 липня 2018 року о 14 год. 30 хв.

Судова повістка про призначене судове засідання на 12 липня 2018 року о 14 год. 30 хв. була направлена позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3. Однак матеріали справи не містять доказів отримання позивачем судової повістки. За адресою проживання: АДРЕСА_1 позивача повідомлено про розгляд справи не було.

З довідки, складеної секретарем судового засідання від 12 липня 2018 року вбачається, щосторони в судове засідання не з'явилися, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося та розгляд справи було відкладено на 13 вересня 2018 року о 14 год. 00 хв.

Судова повістка про призначення розгляду справи на 13 вересня 2018 року о 14 год. 00 хв.направлялася позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, однак матеріали справи не містять як доказів отримання позивачем судової повістки на вказане судове засідання, так і доказів повернення конверту до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказав дві адреси, в тому числі і адресу проживання: АДРЕСА_1.

За адресою: АДРЕСА_1 позивача повідомлено про розгляд справи не було.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі вказував, що представник позивача також у судові засідання не з'явився, про час та місце судового розглядубув повідомлений належним чином.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення представникам позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судових повісток.

Питання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання було вирішено судом при неявці позивача в судове засідання, належним чином не повідомленого, що є порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріальногоправа, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин, не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: