Справа № 509/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з завою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить арешт, накладений ухвалою Овідідопольського районного суду Одеської області 18.11.2009 року по справі № 2-2163/2009 на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Свою заяву представник обґрунтовував тим, що вищезазначений будинок є заставним майном у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і на теперішній час відбувається його реалізація з метою погашення боргу перед іпотекодержателем.

Від представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у зв'язку із реалізацією заставленого майна у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання представник заявника та зацікавлені особи по справі не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2009 року по справі № 2-2163/2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу було накладено арешт на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

09 березня 2007 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» для придбання житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,052 га, на якій він розташований.

З метою забезпечення кредитного договору, в цей же день, між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір іпотеки відповідно до якого, ОСОБА_1 передала вказаний будинок та земельну ділянку в іпотеку банку.

На теперішній час, між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» досягнуто домовленості щодо добровільної реалізації заставленого майна.

Але, наявність арешту, накладеного 09 березня 2009 року за клопотанням іншого боржника який не є іпотекодержателем, перешкоджає банку в зверненні стягнення на предмет іпотеки.

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Як вбачається із матеріалів справи, на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій він розташований є іпотечним майном і перебуває в іпотеці в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержатель, має пріоритетне першочергове право на задоволення своїх вимог з боку ОСОБА_1 за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку та зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне скасувати арешт з по справі № 2-2163/2009 на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2009 року, у вигляді: арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя Є.С. Козирський