Справа № 182/7067/18
Провадження № 2/0182/416/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Представник позивача - адвокат Дятлов Андрія Миколайовича на підставі довіреності від 21.09.2018 року, посвідченої начальником відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Нестеренком О.В. за реєстровим № 1172 (а.с.50).

Представник відповідача - адвокат Довгаль Сергій Володимирович на підставі ордеру серії ДП № 1220/037 від 27.06.2019 року (а.с.55,56).

Заяви по суті справи:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

У період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 539 кв.м. за цією ж адресою. Право власності на майно зареєстроване за ОСОБА_2 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, однак вони не змогли досягти згоди стосовно поділу вказаної нерухомості. ОСОБА_2 не визнає право власності позивача на майно, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , як на об`єкт спільного сумісного майна подружжя.

Відповідач, його представник з позовом ознайомлені. Відзиву на позов до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

09.10.2018 року провадження по справі відкрито ухвалою судді Кобеляцької-Шаховал І.О. та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.44-45).

Ухвалою від 11.09.2019 року задоволено самовідвід судді, справу передано на авто розподіл (а.с.64-65)

17.09.2019 року задоволено самовідвід судді Рунчевої О.В. (а.с.70).

26.09.2019 року задоволено самовідвід судді Рибакової В.В. (а.с.76-77).

30.09.2019 року справу прийнято до провадження судді Багрової А.Г., постановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.83). Того ж дня відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про виклик свідка (а.с.84).

Ухвалою від 11.11.2019 року провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід судді, який був заявлений представником відповідача ОСОБА_3 (а.с.98).

25.11.2019 року Марганецьким міським судом відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Багрової А.Г.

Провадження по справі поновлено Нікопольським міськрайонним судом 29.11.2019 року.

Судом встановлено:

Між сторонами виникли правовідносини стосовно поділу майна, що було набуте ними у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Так, ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом, 18.03.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 124 (а.с.16).

У період шлюбу за ОСОБА_2 відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. 24.04.2012 року за реєстровим № 415, Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А. 18.10.2012 року за реєстровим № 1269, зареєстровано право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку «А» житловою площею 25,8 кв.м., загальною площею 59,2 кв.м., сараю «Б», вбиральні «В», споруджень 1,2,І (а.с.13-15,10-12).

Зазначений правочин укладено ОСОБА_2 зі згоди дружини ОСОБА_1 , що відображено в п. 2 Договору від 18.10.2012 року (а.с.10).

Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 539 кв.м. (а.с.13,37).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 27.11.2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.17).

Проте, сторони добровільно не домовилися про частки у майні, що є їх спільною сумісною власністю, поділ майна за взаємною згодою не відбувся та майнові права й обов`язки подружжя не були визначені.

Враховуючи, що спірна нерухомість була придбана подружжям під час їхнього перебування у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства, за відсутності шлюбного договору між ними, суд приходить до висновку, що вищезазначене майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 СК України, суд вважає, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя складає 1/2 частину житлового будинку «А» загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», спорудження 1,2, І.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до звіту № DV5-180709-002 про оцінку майна, виготовленого ТОВ «Оцінювання нерухомості - Рівне», ринкова вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , складає 55200,00 грн. без ПДВ (а.с.18-28).

За таких обставин, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку «А» загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», спорудження 1,2, І, ринковою вартістю 27600,00 грн., залишивши іншу 1/2 частину зазначеного домоволодіння у власності ОСОБА_2 .

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.1).

Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 60, 63, 69-71 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати житловий будинок «А» загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», спорудження 1,2, І - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку «А» загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», спорудження 1,2, І, залишивши іншу 1/2 частину житлового будинку «А» загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», спорудження 1,2, І, у власності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03.12.2019 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: А. Г. Багрова