УХВАЛА

07 березня 2019 року

м. Київ

справа № 591/1965/18

провадження № 61-4521ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_1, у якому просила стягнути аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у розмірі 5 804 грн 80 коп. щомісяця.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 січня 2019 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно, до закінчення донькою навчання до 30 вересня 2019 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років, починаючи стягнення з 10 квітня 2018 року.

Ухвалено, що аліменти підлягають сплаті матері ОСОБА_2

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 січня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у розмірі 5 804 грн 80 коп. щомісяця, у зв'язку з чим ціна позову у справі № 591/1965/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 січня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, відмовити.

Суддя М. Є. Червинська