Справа № 149/695/19
Провадження №2/149/341/19
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Мироненка В.О.

відповідача-позивача ОСОБА_2 , його представника - адвоката Зайця Б.В.

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа ОСОБА_3 , про позбавлення права користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні та проживанні у житловому будинку шляхом вселення

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 з зазначеним позовом, який мотивує тим, що вона є власником будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . В її будинку, крім неї зареєстровано дочку ОСОБА_3 , онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також відповідача - колишнього співмешканця дочки - ОСОБА_2 . Відповідач протягом трьох років з ними не проживає. Оскільки будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житла не було, тому позивач просить позбавити його права користування будинком в АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 22.03.2019 року відкрито спрощене провадження у справі .

08.05.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні та проживанні у житловому будинку шляхом вселення, яка мотивована тим, що з 2009 року позивач за зустрічним позовом та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу від якого мають спільного сина 2010 року народження. З 01.10.2009 року ОСОБА_2 , за згодою позивача, зареєстрував своє місце проживання в АДРЕСА_1 . Згодом позивач розпочав здійснювати будівельні роботи на території домогосподарства. З 09.03.2015 року по 31.03.2016 року позивача було мобілізовано для проходження військової служби в зоні АТО, а тому в цей період він був відсутній за місцем своєї реєстрації. З 26.02.2017 року по 26.08.2017 року позивач на підставі контракту проходив військову службу в Збройних Силах України. В цей період відповідач та інші мешканці будинку АДРЕСА_1 , користувались пільгами учасника бойових дій. В період з 21.03.2019 року по 23.04.2019 року позивач перебував на лікуванні в закладі МОЗ "Український державний медико-соціальний центр ветеранів війни". Позивач зазначає, що за період його відсутності відповідач ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 змінили замки у будинку та не допускають до нього в зв"язку з чим позивач протягом трьох років змушений тимчасово винаймати житло. Вважаючи поважними причинами відсутності за адресою місця своєї реєстрації, позивач просить відмовити в задоволенні первісного позову, а його вимоги задоволити.

Ухвалою від 28.05.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

21.06.2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом вимоги підтримала та просила задоволити, посилаючись на обставини, що містяться в позові. Зазначила, що відповідача вона зареєструвала у своєму будинку як чоловіка її дочки. У зв`язку з незадовільним станом будинку ними було вирішено на цьому ж подвір`ї збудувати новий будинок. Відповідач здійснював будівництво нового будинку за рахунок її коштів та коштів її дочки. Новий будинок збудовано самочинно. Відповідач добровільно залишив місце своєї реєстрації та перейшов жити до новобудови. А в подальшому, зібравши свої речі залишив і це місце проживання. Про місце його нового проживання їй відомо не було до початку розгляду справи у суді. Реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку позбавляє її розпорядження майном.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити, підтвердивши пояснення матері.Крім того додала, що відповідач залишив місце своєї реєстрації та пішов до АТО, а коли повернувся у 2017 році, то добровільно переселився у новозбудований будинок, який будував за її кошти, оскільки є матеріально незабезпеченою особою, що підтверджується наявним боргом по сплаті аліментів.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує щодо задоволення первісного позову, зазначаючи, що він має бажання проживати в будинку, який він особисто збудував на подвір`ї позивача біля будинку у якому зареєстрований, проте ОСОБА_1 здійснює йому в цьому перешкоди. Тривалий час не проживав у будинку у зв"язку перебуванням в АТО, а потім лікуванням. що є поважною причиною його відсутності.Просить усунути перешкоди у користуванні йому новобудовою та вселити у житло, вважаючи, що він є його власником. В подальшому зазначив, що він не бажає добровільно зніматись з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , оскільки іншого житла де можна було зареєструватися у нього немає, на даний час він винаймає житло. За місцем своєї реєстрації а ні позивач, а ні інші особи не проживали, оскільки в будинку відсутні умови для проживання, що стало підставою для їх переселення у новобудову.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідач за первісним позовом почав проживати з дочкою позивача приблизно з 2008-2009 року. На подвір`ї позивача відповідач здійснював будівництво будинку. Відповідач йому розповідав, що позивач та її дочка здійснюють йому перешкоди у проживанні в новому будинку, замінивши замки на дверях. Останній раз бачив відповідача на подвір`ї у 2018 році.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що дочка позивача та відповідач проживали у цивільному шлюбі від якого мають дитину. Неодноразово чув сварки між ними. Відповідач йому повідомляв, що зареєстрований у новобудові. Відповідач приймав участь у АТО, а коли повернувся у 2017 році до села, то почав шукати житло, вказуючи, що його не допускають до будинку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що відповідач за первісним позовом будував новий будинок на подвір`ї позивача, його дружина участь у будівництві приймала рідко. Чув сварку між сторонами при якій позивач виганяла відповідача. Останній йому розповідав, що його виганяють з будинку.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що чув сварки між сторонами, проте причини невідомі, до них неодноразово приїжджала поліція. Оскільки будинок позивача не придатний до проживання, тому відповідач самотужки здійснював будівництво нового будинку до якого його позивач не допускає.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення виконавчого комітету Лелітської сільської ради від 25.12.2008 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с. 5)

У відповідності до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , за даною адресою розташований житловий будинок 1922 року забудови, а також будинок літ «А», сарай літ «Б» та гараж літ «Г», які збудовано самочинно (а.с. 6-11)

У відповідності до будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 та довідки виконавчого комітету Лелітської сільської ради, в будинку з 01.10.2009 року зареєстровано місце проживання відповідача (а.с. 13-18, 39)

З довідки виконавчого комітету Лелітської сільської ради від 18.09.2017 року вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_3 входить відповідач (а.с. 19)

ОСОБА_3 зверталась до органів поліції щодо ухилення відповідача від сплати аліментів (а.с. 20)

Відповідач у відповідності до Указу Президента України від 14.01.2015 року призваний у Збройні Сили України (а.с. 25-26)

У відповідності до довідки від 21.04.2016 року, витягу з наказу від 31.03.2016 відповідач за первісним позовом з 19.09.2015 по 09.02.2016 р.р. безпосередньо брав участь у антитерористичній операції (а.с. 72,73, 78-80)

26.02.2016 року відповідач у відповідності до контракту протягом шести місяців проходив військову службу у Збройних Силах України (а.с.74-75)

У відповідності до наказу від 26.08.2017 року відповідача виключеного із списку особового складу та всіх видів забезпечення та звільнено у запас (а.с.76)

Згідно довідки від 06.09.2017 року період військової служби відповідача з 23.03.2017 по 26.08.2017 р.р (а.с. 77)

Згідно довідки виконавчого комітету Лелітської сільської ради від 13.02.2017 року відповідач у 2014 році провів будівельні роботи по будівництву будинку АДРЕСА_1 (а.с.81)

Згідно довідки управління молодіжної політики Хмільницької РДА від 15.08.2018 року відповідач за місцем своєї реєстрації користується пільгами як учасник бойових дій (а.с. 82)

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого відповідач з 21.03.2019 по 23.04.2019 р.р. перебував на лікуванні (а.с. 83-84)

У відповідності до довідок виконкому Лелітської сільської ради від 16.05.2019 року , 20.05.2019 року власником Ѕ будинку АДРЕСА_1 є позивач (а.с.94-96)

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За вимогами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що розірвання шлюбу з власником житлового будинку не позбавляє права наймача, проживання у житловому будинку позивача

Згідно ч. 3 ст. 64 ЖК УРСР якщо особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживачти в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки як наймач і члени його сім`ї, тобто припинення членства у сім`ї не є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджено витягами з погосподарської книги.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач вселився в житло позивача як член її сім`ї, а саме чоловік її дочки, з відповідачем вели спільно господарство. В житловому будинку за місцем реєстрації сторони не проживали у зв"язку з його незадовільним станом, що стало підставою для переселення у самовільно збудований будинок. Крім того, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції відповідач призвався до Збройних Сил України, а в подальшому продовжив службу за контрактом. Вподальшому, повернувшись зі служби, у зв"язку з постійними конфліктами, що підтверджується і поясненнями свідків, відповідач почав наймати інше житло.

За таких обставин, суд вважає що позивачем не надано доказів, які б свідчили про самовільне залишення відповідачем будинку в якому зареєстровані сторони та відсутність у ньому протягом року без поважних причин, оскільки вказаний житловий будинок перебуває в непридатному для проживання стані, що не заперечується сторонами, що є, на думку суду, поважною причиною не проживання у ньому відповідача-позивача. Перебування відповідача у зоні антитерористичної операції, а в подальшому виникнення конфліктних ситуацій між сторонами, є також поважними причинами відсутності відповідача у житловому приміщенні. Крім того, суд бере до уваги відсутність у відповідача іншого житлаВ зв"язку з викладеним, у суду відсутні підстави для визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 .

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , суд виходить з такого.

У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У відповідності до ст.ст. 379, 380 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач-відповідач за зустрічним позовом бажає усунути перешкоди та вселитись у самовільно збудований ним (як він зазначає) на подвір`ї відповідача-позивача будинок. Однак, створюючи об`єкт, ОСОБА_2 не дотримався встановленої законом процедури його будівництва, доказів, що спірне майно є житловим будинком у розумінні ст. 380 ЦК України не надав. Являючись можливим власником будівельних матеріалів, які використовувались в процесі будівництва не є наслідком вселення такої особи у новостворене майно. Оскільки чинне законодавство України не передбачає такого способу захисту порушеного права, як вселення особи у самовільно збудоване майно , тому підстав для задоволення позову суд також не вбачає.

Керуючись ст.ст.331, 379, 380, 321, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 81,89, 258,259,264,265,268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про позбавлення права користування жилим приміщенням - відмовити.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні та проживанні у житловому будинку шляхом вселення - відмовити.

Дата складення повного тексту рішення - 21.11.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.