Категорія 19 Номер провадження 22-ц/804/80/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Жданової В.С. (суддя-доповідач),

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Бахмуті апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року у цивільній справі № 234/17363/17 (суддя Лутай А.М.) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення суми виплачених бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі - УПСЗН Краматорської міської ради) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми виплачених бюджетних коштів. Заявлений позов мотивований тим, що 30 жовтня 2014 року згідно із заявою ОСОБА_3 відповідно до Постанови КМУ від 01 жовтня 2014року №509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення» та листа Мінісоцполітики України від 12 грудня 2014року «Про проведення обліку внутрішньо переміщених осіб» заявник була взята на облік як переміщена особа, про що їй видано відповідну довідку №. 13 листопада 2014року відповідач звернулась до УПСЗН Слов'янської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням УПСЗН Слов'янської міської ради від 06 грудня 2014року та від 13 липня 2015року відповідачу у відповідності до п.п.2, 7 Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014року була призначена вищезазначена допомога за періоди з 13 листопада 2014року по 12 травня 2015року в розмірі 442 гривні; з 13 травня 2015року по 12 листопада 2015року у розмірі 442 гривні.

09 листопада 2015року за зверненням ОСОБА_3 позивачем УПСЗН Краматорської міської ради їй видано довідку №1426/58159 від 09 листопада 2015року про взяття на облік, а рішенням УПСЗН Краматорської міської ради від 01 березня 2016року згідно до її заяви від 25 лютого 2016року у відповідності до п.п. 2, 7 Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014року призначена допомога, як працездатній особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за періоди з 25 лютого 2016року по 08 травня 2016року в розмірі 442гривні. Державною фінансовою інспекцією Донецької області, яка здійснювала перевірку використання бюджетних коштів для внутрішньо переміщених осіб, була одержана інформація від Міністерства доходів про наявність у відповідача депозитних вкладів, кошти на якому перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що, відповідно до п.6 Порядку №505, що є підставою для відмови у наданні особі допомоги. 01 червня 2016року управлінням було прийнято рішення призупинити відповідачу виплату адресної допомоги.

Вважав, що відповідач не має права на отримання щомісячної допомоги за період з 13 травня 2015року по 29 лютого 2016року, виплачена за цей період матеріальна допомога у розмірі 2733,91гривень підлягає стягненню.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог Управління праці і соціального населення Краматорської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення переплати бюджетних коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач УПСЗН Краматорської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що судом не з'ясовані всі обставини справи. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано послався на довідку ПАТ «Альфа-Банк» стосовно того, що ОСОБА_3 не є клієнтом ПАТ «Альфа-Банк», оскільки ця довідка не містить інформації щодо встановленого часового періоду, тобто не виключена імовірність, що відповідач могла бути клієнтом банку у 2016 році.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2014року ОСОБА_3 взято на облік в УПСЗН Слов'янської міської ради, як особу, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО (довідка № від 30 жовтня 2014року). На підставі поданої відповідачем заяви рішенням УПСЗН Слов'янської міської ради від 06 грудня 2014року та від 13 липня 2015року ОСОБА_3 призначена допомога на проживання, як переміщеній особі за період з 13 листопада 2014 року по 12 травня 2015року в розмірі 442гривні, за період з 13 травня 2015року по 12 листопада 2015року - 442гривні.

09 листопада 2015року ОСОБА_3 взято на облік в УПСЗН Краматорської міської ради, як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО (довідка №№1426/58159 від 09 листопада 2015року). На підставі заяви ОСОБА_3 від 25 лютого 2016року рішенням УПСЗН від 01 березня 2016року останній призначена допомога на проживання, як переміщеній особі за період з 25 лютого 2016року по 08 травня 2016року в розмірі 442гривні.

Управлянням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради ОСОБА_3 з 01 червня 2016року припинено виплату допомоги з тих підстав, що відповідно до списків МФУ виявлено наявність на банківському рахунку депозиту на суму понад 10 прожиткових мінімумів .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ОСОБА_3 на час звернення 28 травня 2015року із заявою про надання грошової допомоги як внутрішньо переміщеної особи у заявника та у членів її сім'ї були відсутні депозитні банківські рахунки із сумою, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Зазначений висновок відповідає встановленим обставинам, нормам матеріального та процесуального права.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VIIвизначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014року №505 (далі - Порядок №505) затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 Порядку №505 (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 5 Порядку №505 передбачено порядок звернення та перелік документів і даних необхідних для отримання грошової допомоги.

Згідно з пунктом 6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, зокрема, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 11 Порядку №505 передбачено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Тобто судом першої інстанції вірно зазначено, що, повернення або стягнення надміру перерахованих сум грошової допомоги може мати місце тільки в тому разі, коли уповноважений представник сім'ї під час звернення за призначенням допомоги (продовженням виплати) свідомо подав недостовірні відомості про обставини, які згідно з п.6 цього Порядку №505 є підставою не призначати допомогу взагалі.

Таких обставин у даній справі не встановлено.

В матеріалах справи наявне розпорядження Краматорського УСЗН від 28 вересня 2016року, відповідно до якого ОСОБА_3 з 01 червня 2016року припинено виплату допомоги на підставі проведення верифікації (а.с. 15). Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що «На підставі списків, поданих у електронному вигляді до ПФУ ( проведення верифікації) зупинити виплату матеріальної допомоги.» При цьому відсутні будь-які переконливі докази, що позивач (або члени її сім'ї) мають депозитний рахунок, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімум: кому належить депозит, розмір грошових коштів, дата внесення грошових коштів тощо.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом першої інстанції 07 травня 2018 року винесено ухвалу, якою зобов'язано ПАТ «Альфа-банк» надати інформацію щодо наявності У ОСОБА_3 банківських рахунків за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2016 р. із зазначенням розміру цих депозитів. ( а.с. 37).

Виконуючи ухвалу суду, ПАТ «Альфа-банк» надав інформацію про те, що ОСОБА_3 не є клієнтом банку. ( а.с. 45)

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що вказане повідомлення ПАТ «Альфа-банк» не містить посилання на часовий період, тому є незрозумілим : відповідач не була клієнтом банку взагалі або не є клієнтом банку на час надання відповіді, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Вбачається, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 травня 2018 року ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язано надати суду інформацію про відкриті позивачем депозитні банківські рахунки в ПАТ «Альфа-Банк» за період « з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року», тобто за період отримання відповідачем матеріальної допомоги. Надаючи витребувану інформацію ПАТ «Альфа-банк» вказано, що банк надає відповідь саме на ухвалу суду від 07 травня 2018 року. Надана банком інформація є зрозумілою і не має будь-якого іншого розуміння.

Фактично апеляційна скарга дублює позовну заяву і всі доводи позивача УПСЗН Краматорської міської ради були перевірені судом першої інстанції та в рішенні надана мотивована оцінка кожного аргументу.

Суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду. Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду заявником апеляційному суду не надано.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: