Єдиний унікальний номер: 728/1677/19
Номер провадження 2/728/547/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В своїй заяві вказала, що, починаючи з 24.02.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 ними спільно, на підставі договорів купівлі-продажу, було придбано земельну ділянку та розміщений на ній недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за відповідачем. Відповідно до положень ст. 60, 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України, враховуючи, що вказана земельна ділянка та недобудований будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки та на 1/2 частину недобудованого будинку, а іншу 1/2 частину залишити у власності відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася але у своїй заяві просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, судові витрати не стягувати з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але у своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 24.02.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10).

Рішенням Бахмацького районного суду від 03.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 52-53)

Під час шлюбу, 04.04.2014 року на підставі договорів купівлі-продажу, сторонами спільно було придбано земельну ділянку, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0987 га, та розміщеній на ній недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартість обох вказаних об`єктів становить відповідно- 43694,00 грн. (земля) та 26498,00 грн. (незавершена будівля) (а.с.11-13, 15-17).

Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0239, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, розміщеного на зазначеній земельній ділянці, є ОСОБА_2 (а.с. 14, 18).

Згідно розпорядження Бахмацької міської ради № 110 від 07.12.2015 року АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Нормою ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності.

За приписами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та що розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» «Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб».

Оскільки сторонами вказані земельна ділянка та розташований на ній недобудований будинок були придбані саме під час шлюбу, то за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 їх частину, а на іншу 1/2 їх частину залишити у власності відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 89, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 368 ч. 3, 372 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 ч.1 СК України, п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0.0987 га, кадастровий номер :00:002:0239, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частину зазначеної земельної ділянки залишити у власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину недобудованого будинку А-1 (незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості), 3.71% гот., розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0239, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частину зазначеного об`єкта нерухомого майна залишити у власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2019 року.

Суддя О.І. Глушко