гСправа № 358/1399/18 Провадження № 2/358/74/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря с/з Симоненко О.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката Науменка О.М.,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди, завданих внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,

суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача ОСОБА_4 27 253 гривень 65 копійок матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, 2 000 гривень 00 копійок майнової шкоди (збитків), 7000 гривень 00 копійок, за заподіяну моральну шкоду, 2467 гривень 00 копійок сплаченого судового збору, 10 000 гривень 00 копійок судових витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, а всього 46 253 (сорок шість тисяч двісті п'ятдесят три) гривень 65 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.01.2018 року о 14 годині 40 хвилин, по вул. Святогірська, м. Богуслава, Київської області, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3, на автодорозі з двостороннім рухом за відсутності дорожньої розмітки, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим допустив зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, був визнаний відповідач, ОСОБА_4, який порушив вимоги п.11.3, п.11.4 «Правил дорожнього руху України», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, що підтверджується постановою Богуславського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року яка набрала законної сили та не була оскаржена правопорушником, відповідачем по справі, а тому винна відповідача в скоєній ДТП є беззаперечним фактом та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує доведення при розгляді даної цивільної справи.

Внаслідок ДТП його автомобілю було заподіяно механічних пошкоджень та як наслідок завдано матеріального збитку в розмірі 27 253,65 грн., що підтверджується висновком про вартість матеріального збитку, завданий власнику колісного транспортного засобу від 10.09.2018 року.

Окрім цього, він відповідно до приписів п.1, ч.2 ст.22 ЦК України поніс 2000 грн., витрат в якості реальних збитків, які вимушений був зробити для відновлення свого порушеного права (підготовка та складення суб'єктом оціночної діяльності висновку про вартість матеріального збитку, завданий власнику колісного транспортного засобу від 10.09.2018 року.)

Також йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобіля, внаслідок чого він та його родина тривалий час були позбавлені можливості вести нормальний спосіб життя, позбавлені можливості використовувати автомобіль для своїх потреб, вимушені наймати таксі для проїзду, та як наслідок цього нести непомірні витрати для своєї родини, витрачати свій час на проведення відповідних досліджень щодо розміру заподіяного автомобілю збитків, пошуку коштів для звернення за правовою допомогою до адвоката та до суду, а тому, для відновлення стану душевного спокою, а також встановленню рівноваги в моїх нормальних життєвих зв'язках, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, як позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 7 000 грн..

Позивач ОСОБА_2 та його представник Найменко О.М. позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав повністю, та не заперечував щодо його задоволення. На підтвердження своєї згоди надав суду власноручно написану заяву про визнання позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи із наступних підстав.

Із копії постанови Богуславського районного суду Київської області від 23.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 30.01.2018 року о 14 годині 40 хвилин, по вул. Святогірська, м. Богуслава, Київської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3, на автодорозі з двостороннім рухом за відсутності дорожньої розмітки, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим допустив зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

В порушення п.11.3, п.11.4 «Правил дорожнього руху України», ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто, з вищевикладеного слідує, що саме водій автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4, який визнаний винним у вчиненні даної ДТП, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_2, повинен відшкодувати позивачу заподіяну майнову шкоду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в справі № 6 - 2808 цс 15 від 20 січня 2016 року, предметом якої був спір про відшкодування шкоди, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В матеріалах справи є висновок про вартість матеріального збитку, завданий внаслідок колісного транспортного засобу від 10.09.2018 року, який відповідачем визнаний в повному обсязі, з якого вбачається, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак НОМЕР_6 внаслідок пошкодження останнього при ДТП складає 27253,65 гривень. Вартість виконання даного звіту становить 2000 грн.

По справі не проводилась судова автотоварознавча експертиза для визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Daewoo-Lanos» державний номерний знак НОМЕР_6» внаслідок пошкодження останнього при ДТП, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, що підтверджується написана ним власноруч заява від 28.02.2019 року.

З урахуванням зазначеного на користь позивача необхідно стягнути із відповідача 27 253 гривень 65 копійок матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, 2 000 гривень 00 копійок майнової шкоди (збитків).

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 даної статті ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз'яснено у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

З огляду на викладене, та дотримуючись принципів розумності й справедливості, суд вважає, що на користь позивача має бути присуджено 7000 гривень на відшкодування моральної шкоди, щодо якої відповідач не заперечує.

Позивачем понесені судові витрати що підтверджено документально.

На користь позивача підлягають стягненню із відповідача згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в розмірі 7000 гривень 00 копійок, за заподіяну моральну шкоду, 2467 гривень 00 копійок сплаченого судового збору, 10 000 гривень 00 копійок судових витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1167, 1188, 1192 ЦК України,

суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди, завданих внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, паспорт серії НОМЕР_7 виданого Богуславським РВ ГУМВС України в Київській області 31.01.1997 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, інші дані суду невідомі, 27 253 гривень 65 копійок матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, 2 000 гривень 00 копійок майнової шкоди (збитків), 7000 гривень 00 копійок, за заподіяну моральну шкоду, 2467 гривень 00 копійок сплаченого судового збору, 10 000 гривень 00 копійок судових витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, а всього 46 253 (сорок шість тисяч двісті п'ятдесят три) гривень 65 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко