Справа № 684/633/18
2/684/23/2019 Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2019 року Старосинявський райсуд Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Олійник Л.М.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача-адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Стара Синява справу за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,
В обґрунтування вимог вказує, що після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року в с. Миколаївка Старосинявського району Хмельницької області, залишилася спадщина, до спадкового майна ОСОБА_4 належить дві земельні ділянки, що знаходиться на території Пилявської сільської ради Старосинявського району. На час своєї смерті мати була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак останні роки перед смертю постійно проживала з позивачем в його будинку по вул. Боженка, 24-А в с. Теліженці Старосинявського району, позивач вказує, що доглянув матір до смерті та здійснив поховання.
Зазначає, що він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину матері після спливу 6 місяців з часу її смерті. Оскільки вони з матірю були зареєстровані за різними адресами, нотаріус відмовив йому у прийняті заяви та рекомендував звернутися до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. З вказаних підстав він звернувся в 2015 році до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті. При розгляді даної справи, було встановлено, що ОСОБА_4 залишила заповіт на імя своєї онуки ОСОБА_3, тобто його племінниці. Та оскільки вона (ОСОБА_3Е.) заявила, що сама претендує на спадщину, в звязку із виникненням спору вказана справа була залишена без розгляду.
В подальшому, позивачем до суду було подано заяву про зміну предмета позову, де він просив також встановити факт, що він, на час смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року, постійно проживав з нею в с. Теліженці Старосинявського району Хмельницької області по вул. Боженка, 24-А.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за обставин та доказів та їх обґрунтування, просив задовольнити позов.
Представник співвідповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника співвідповідача
Співвідповідач ОСОБА_3, яка у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подала.
Заслухавши пояснення сторони позивача, показання свідків та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатись судом.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до розяснень, даних у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2004 року тощо.
04 серпня 2014 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №232101, виданим 08.08.2014 року виконавчим комітетом Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області.
З довідки, виданої виконкомом Старосинявської селищної ради Хмельницької області №1852 від 26.05.2017 року, вбачається, що ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року, на день смерті проживала без реєстрації за адресою вул. Боженка, 24-А с. Теліженці Старосинявського району Хмельницької області, разом з сином ОСОБА_1
Листом - відмовою приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.04.2015 року № 165/01-16 ОСОБА_1відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Допитані судом свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказали, що ОСОБА_1постійно проживав зі своєю матірю ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року, в будинку №24-А по вул. Боженка, с. Теліженці Старосинявський район Хмельницька область, по день її смерті 04.08.2014 року в зазначений позивачем період.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення придатне для проживання в ньому, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача ОСОБА_1з ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року на час відкриття спадщини.
Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народженн серії V-УР №1127804, виданого 23.12.1963 року Теліженецькою сільською радою Летичівського району.
10.09.2013 року ОСОБА_4, склала заповіт, посвідчений секретарем Пилявської сільської ради Старосинявського району ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за №61, згідно з яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3
Згідно витягу зі Спадкового реєстру ( заповіти/ спадкові договори) від 19.09.2018 року № 53360153 сформованого державним нотаріусом встановлено чинність заповіту спадкодавця за №61, посвідчений на території Пилявської сільської ради.
У відповідності інформаційної довідки сформованої державним нотаріусом 22.01.2019 року № 54822235 зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалось.
Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
У відповідності ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, зважаючи, що це не суперечить закону, та те, що співвідповідач ОСОБА_3 не прийняла спадщину і не зверталась з позовом про визначення додаткового стороку для прийняття спадщини по заповіту, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом встановлення заявленого факту та визнання за ним права на заявлені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 264, 265, 293-294, 315 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд,
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року, постійно проживав з нею в с. Теліженці, вул. Боженка, 24-а, Старосинявського району Хмельницької області.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 04.08.2014 року, право власності на :
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, серія та номер паспорта НА 973856, виданий Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області, 20.07.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Співвідповідач: Старосинявська селищна рада Старосинявського району Хмельницької області, місце знаходження: смт.Стара Синява, вул. І.Франка, 8, Хмельницької області, код ЄДРПОУ: 04402824.

Співвідповідач: ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повне рішення складено 04 березня 2019 року.

Суддя _________ О. П. Завадська