ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2019 року

м.Харків

справа № 638/14005/17

провадження № 22-ц/818/816/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Прокуратура Харківської області, Державна казначейська служба України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року, постановлене під головуванням судді Штих Т.В., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, шляхом списання цих сум, з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. В іншій частині задоволення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Харківської області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що прийняття процесуальних рішень органом досудового розслідування (прокурором) у кримінальному провадженні №0000291 та оскарження їх ОСОБА_2 до суду, - не може свідчити про спричинення позивачці будь-якої моральної шкоди. Реалізація заявниками свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового слідства не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сам факт скасування постанов органу досудового розслідування (прокурора) , - не свідчить про протиправність дій прокуратури Харківської області та завдання такими діями позивачці моральної шкоди. Ухвали слідчих суддів щодо розгляду скарг свідчать лише про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст. 1174 ЦК України. Прокуратура Харківської області вважає, що відсутні правові підстави для застосування норм ст. 1174 ЦК України та відшкодування моральної шкоди.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності слідчих прокуратури Харківської області, які виразилися у винесенні постанов про закриття кримінального провадження, а також у невиконанні вказівок слідчих суддів, що призвело до тяганини при здійснені досудового розслідування, ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання. У зв'язку з чим сума 5 000 гривен є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що Прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 23 жовтня 2014 року за заявою ОСОБА_2 (колишній чоловік позивачки) щодо вчинення службовими особами органів внутрішніх справ України кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України (а.с.12).

Предметом доказування в цьому кримінальному провадженні зокрема є обставини спричинення тілесних ушкоджень позивачу - ОСОБА_1 і викрадення належних їй грошових коштів під час проведення обшуку працівниками органів внутрішніх справ за місцем її проживання.

22 січня 2015 року постановою слідчого з ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Панова О.О. зазначене кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб органів внутрішніх справ України складу злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду Харківської області від 20 березня 2015 року за скаргою ОСОБА_2 вказану постанову слідчого скасовано та зобов'язано його відновити розслідування в даному кримінальному провадженні.

В подальшому при здійсненні досудового розслідування слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Удовіченка В.В. від 28 грудня 2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000291 від 23 жовтня 2014 року, внаслідок відсутності складу злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України, в діях посадових осіб УМВС України.

Вказана постанова також оскаржена ОСОБА_2 та, на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року, скасована.

Постановою слідчого з ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Попова Л. В. від 15 березня 2017 року кримінальне провадження знов закрито у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб УМВС України складу злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України (а.с.8).

Слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 15 березня 2017 року винесено ухвалу, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження та зобов'язано слідчого відновити досудове.

Всі зазначені постанови скасовані у зв'язку із неповнотою досудового розслідування.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що при здійсненні досудового слідства у кримінальному провадженні, предметом розслідування якого зокрема є завдання їй тілесних ушкоджень та розкрадання належних їй грошових коштів під час проведення обшуку за місцем її мешкання працівниками органів внутрішніх справ, - службовими особами Прокуратури Харківської області тричі виносилися незаконні постанови про його закриття, які в подальшому скасовувалися слідчим суддею. Також позивачка зазначала, що досудове слідство здійснюється неефективно протягом тривалого періоду часу внаслідок чого їй завдано моральної шкоди у розмірі 576 000 грн.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Матеріали справи свідчать про те, що скасовуючи постанови службових осіб прокуратури Харківської області про закриття кримінального провадження, слідчі судді посилалися на неповноту досудового розслідування та зокрема на невиконання вказівок слідчого судді.

Позивачка вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовувала незаконними процесуальними рішеннями органів прокуратури з огляду на їх скасування слідчими суддями, що призвели до неефективного здійснення досудового розслідування органами прокуратури протягом тривалого часу.

При цьому постановами слідчих суддів не встановлено неправомірних або незаконних дій органів прокуратури, оскільки всі постанови були скасовані з посиланням на неповноту розслідування.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів саме протиправних та незаконних дій органів прокуратури Харківської області стосовно позивачки під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвали слідчих суддів про скасування постанов про закриття кримінального провадження та зобов'язання слідчого відновити досудове розслідування свідчать про реалізацію ОСОБА_2 (колишнього чоловіка позивачки), передбаченого КПК України, права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора, і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1174 ЦК України. Сама ОСОБА_1 постанови слідчих не оскаржувала, до часу звернення до суду будь-яких скарг щодо неправомірних дій працівників прокуратури не подавала.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для застосування до спірних правовідносин норм статті 1174 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, - відсутні.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат.

З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, а апеляційна скарга Прокуратури Харківської області підлягає задоволенню, - судовий збір в сумі 1010,40 грн., сплачений апелянтом за платіжним дорученням №2492 від 02 листопада 2018 року, підлягає поверненню з Державного бюджету Прокуратурі Харківської області.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Судовий збір в сумі 1 010,40 грн., сплачений за платіжним дорученням №2492 від 02 листопада 2018 року, повернути з Державного бюджету Прокуратурі Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 17.01.2019 року.