Справа № 296/5758/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Четвертухи О.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 26.04.2012 року уклав шлюб з ОСОБА_2, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено запис №344.

В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2015 року. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб.

02.07.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В листопаді 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн., однак не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з дня подача позову і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 02.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів об'єднано з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав та вимоги зустрічного позову визнав повністю.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог за первісним позовом про розірвання шлюбу не заперечує, на зустрічних позовних вимогах наполягає.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що первісний позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що з 26 квітня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом шлюб серії 1-ТП №089643, виданим 26 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №344.

Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №175839, виданим 25 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом не заперечує проти розірвання шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, а також визнання позову відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

В силу ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи та визнання відповідачем вимог за зустрічним позовом, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 аліменти на малолітню доньку, в твердій грошовій сумі розміром 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, з 02.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 247, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований 26.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №344.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_2, аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі розміром 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, з 02.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. до державного бюджету України за вимогу про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя О. П. Сингаївський