Справа № 137/990/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" листопада 2019 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань Голоти О.В. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -
31.07.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно до складу якого входить: земельна ділянка (пай) площею 1,3483 га, власником якої є спадкодавець ОСОБА_3 ; земельна ділянка (пай) площею 1, 482 га, яку спадкодавець успадкував, але не встиг оформити право власності, власником якої є гр. ОСОБА_4 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вказує, що являється рідною донькою спадкодавця ОСОБА_3 , однак при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у її свідоцтві про народження відсутній запис про батька. Одночасно посилається на відсутність документів на спадкове майно, тому вважає за необхідне звернутися до суду із вказаним позовом. Просить суд встановити факт, що вона є донькою ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,3483 га, яка знаходиться на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 13.09.2019 р. відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов до Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області та ОСОБА_1 , в якому просить встановити факт, що він є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,3482 га, що знаходиться на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області та яка належить ОСОБА_4 після смерті якої здійснив спадкування ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 визнає в повному обсязі та не заперечує проти її задоволення. Також підтверджує той факт, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3 та її ріднім братом. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Зустрічний позов до ОСОБА_1 підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився надали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Із позовною заявою ознайомлені та просять її задовольнити. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони в судове не з`явилися. Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін викладені у їх письмових заявах суд проходить до наступних висновків. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) матір`ю ОСОБА_5 зазначена ОСОБА_6 . Свідоцтвом про шлюб (а.с. 12) пояснюється зміна прізвища позивача за первісним позовом із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 13) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 14) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15) підтверджується наявність шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17) та копій свідоцтв про право власності на нерухоме майно (а.с.18) ОСОБА_3 зазначений власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Технічним паспортом (а.с. 20-24) зазначена технічна характеристика будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 602 від 13.08.2015 р. (а.с. 25) вул АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 ». Згідно державного акту серії ЯД 363334 (а.с. 26) ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки розміром 1,3482 га на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області. Відповідно до виписки з погосподарської книги виданої Івчанською сільською радою за № 542 від 18.06.2019 р. (а.с. 27) ОСОБА_3 зазначений головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 зазначена дружиною. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу за № 174/02-14 від 20.06.2019 р. (а.с. 28). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Відповідно до заповіту від 02.12.2018 р. (а.с. 29) ОСОБА_3 на випадок своє смерті зробив розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповідає ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 54 ) матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначена ОСОБА_6 . Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Судом встановлено факт, що покійний ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в нотаріальному порядку позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не можуть оформити спадщину, тому позови необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки та за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , оскільки судом встановлено, що вони є спадкоємцями за законом і мають право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд, -

Суддя : Желіховський В. М.