Справа № 415/9193/19
Провадження № 2/415/2373/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років. Після смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недоотримана пенсія, яка зберігається в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області. ОСОБА_2 склала заповіт на нього, оригінал якого вилучено нотаріусом під час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 08.10.2019 року він звернувся до УПФУ в м. Лисичанську з метою отримання недоотриманої пенсії в розмірі 60488 грн., але отримав лише 34030,61 грн.

У телефонній розмові представник відповідача повідомив йому, що Законом України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, якщо на день смерті пенсіонера виплату пенсії припинено не з вини органу, що призначає та виплачує пенсію і відсутні сума нарахованої за життя пенсіонера пенсії, що недоотримана у зв`язку із смертю пенсіонера, обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою ст. 49 Закону, зокрема, після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати та враховуючи вимоги ст. 46 Закону, а саме не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Спірним питанням є правомірність обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частини другої, третьої ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальним стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не було ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія члена його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливості дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки доня дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадок.

На підставі викладеного просив суд, стягнути з УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на його користь грошові кошти, набуті в поярку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 26457,39 грн..

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

05.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9193/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.21).

14.11.2019 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву (а.с.24).

14.11.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.26).

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач неправомірно обмежує права позивача, як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив розглянути справу за його відсутністю та позов задовольнити.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, оскільки порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера встановлений ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Аналогічна норма зазначена у ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав права, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому розмір пенсії було нараховано у відповідності до ст. 46 Закону за три роки до дня звернення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.06.2019 р. виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 65 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №214 (а.с.12).

Згідно з заповітом, посвідченим Державним нотаріусом Липатниковою В.Б. за реєстром №1-363 від 12.03.1997 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала заповіт, що все її майно, яке буде їй належати на день її смерті заповідає ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутакова І.Г. за реєстром №1443 від 08.10.2019 р. посвідчує, що на підставі заповіту спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з суми не отриманої у зв`язку зі смертю пенсії у розмірі 60488,00 грн. гривень, яка належала спадкодавцеві, що підтверджується листом УПФУ у м. Лисичанську Луганської області за №8848/03-33 від 30.09.2019 р. Спадкова справа №105/2019 (а.с.13).

Згідно з разового доручення №91/35 від 21.10.2019 на виплату призначена пенсія за віком за період з 01.10.2016 по 31.01.2019 одержувач ОСОБА_1 у сумі 34030,61 грн. Згідно з талону до разового доручення №91/35 одержав ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 01.10.2016 по 31.01.2019 у сумі 34030,61 грн. (а.с.14).

Мотивувальна частина

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

Недоотримана ОСОБА_3 за життя пенсія в сумі 60488 грн. 00 коп. після її смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набув позивач.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на спірні грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Проте положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, якими передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки зазначена норма регулює правовідносини органу, що призначає і виплачує пенсію, з пенсіонером, а не правовідносини з отримання спадщини.

Підставою отримання спадкоємцями суми недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії є відповідне свідоцтво про право на спадщину.

Так, відповідно до п.2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку)пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Зазначені вище вимоги позивачем були виконані.

Свідоцтво позивача на спадщину за законом після смерті матері є чинним, його зміст ніким не оспорений.

Набута позивачем в порядку спадкування грошова сума у розмірі 26457 грн. 39 коп. до тепер відповідачем не виплачена.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Отже, перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього, приймаючи до уваги юридичну позицію, викладену Верховним Судом у зразковій справі №802/402/18 від 032.05.2018 року про те, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручання в право людини на власність, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою підлягає задоволенню повністю.

Право власності позивача має бути захищено шляхом стягнення з відповідача спірної грошової суми, позов задоволений у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується фіскальним чеком від 29.10.2019 року про сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 1216, 1227, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою, задовольнити повністю.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в поярку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 26457 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 39 копійок.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, місце знаходження якого за адресою: вул. Сосюри, буд. 347, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 04.12.2019.

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА