Справа № 598/1756/18
провадження № 2/598/129/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"07" березня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що на початку вересня 2018 року позивач отримала лист без номера від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_4 від 28.08.2018 року та постанову про відкриття виконавчого провадження № 57088320 від 28.08.2018 року про примусове виконання виконавчого напису № 6686 від 14.08.2018 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3, з якого вбачається, що 14.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2" вчинено виконавчий напис, яким задоволено вимоги ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2" в розмірі 15451,40 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки на час вчинення виконавчого напису між сторонами існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, в звязку з чим виконавчий напис не підлягає виконанню.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26.09.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивач та його представник в судове засіданні не зявилися, однак від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та не заперечують щодо постановлення заочного рішення.

Представник відповідача ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, пояснення щодо позову не надала.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Судом встановлено, що 14.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за заявою ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», вчинено виконавчий напис, яким задоволені вимоги ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» заборгованість в розмірі 15451 грн. 40 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_4 від 28.08.2018 року відкрито виконавче провадження по виконавчому напису № 6686 від 14.08.2018 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3

Зі змісту ст. 87 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» зазначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, а також звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

П. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 N 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Таким чином, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника.

Документом, що встановлює прострочення виконання зобов'язання за нотаріально посвідченим договором, є заява стягувача про прострочення платежу, передана боржнику безпосередньо стягувачем або надіслана боржникові поштою зі зворотним повідомленням, або передана через нотаріуса в порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат». При цьому, вказані документи не є підтвердженням існуючого боргу, вони лише можуть доповнювати інформацію про існуючий борг.

Заява боржника про підтвердження ним суми боргу, письмова відповідь боржника стягувачу про причини прострочення сплати заборгованості чи повернення майна, письмове прохання боржника про надання відстрочки виконання тощо - також документи, які є додатковою інформацією про наявність боргу.

Щодо безспірності заборгованості слід зазначити, що в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення позивача (боржника) до пред'явленої вимоги (суб'єктивна ознака), а фактичний характер правовідносин (об'єктивна ознака). Факт наявності спору між сторонами - суб'єктивна ознака.

Чинним законодавством, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобов'язання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором, виходячи з такого.

Згідно із Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 280 від 17 червня 2004 року, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків.

Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання.

Банк не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав первинні бухгалтерські документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника (документів щодо видачі кредитних коштів, погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за кредитним договором, виписок з позичкового рахунку).

Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що нотаріус, в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 N 296/5 та постанови Кабінету міністрів України № 1172, вчинив виконавчий напис від 14.08.2018 року за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, не впевнившись в отриманні боржником вимоги банку та за межами трирічного строку з часу виникнення у стягувача права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 141, 263, 265, 268, ст.280, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 6686 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 15451 грн. 40 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат по справі.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 07 березня 2019 року.

Суддя Г.Р.Щербата