Справа № 202/5617/18
Провадження № 2/202/486/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

12.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2, указуючи, що вона є власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована вона, позивач у справі, її син ОСОБА_3, та її онук ОСОБА_2, відповідач, який не проживає за місцем реєстрації з 2015 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає їй повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги.

У зв'язку з викладеним позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 24).

Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.12.2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, позивач є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 25.09.2018 року (а.с. 12).

Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2015 року, що підтверджується актом від 28.08.2018 року, складеним за участі свідків: ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, посвідченим начальником участку КП «Самарського району» ОСОБА_10 (а.с. 9).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 вселився до спірної квартири як член сімї власника цієї квартири, ураховуючи, що право користування житлом має речово - правовий характер, а відповідач не проживає за спірною адресою більш ніж один рік, що являється обставиною, що має істотне значення, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 52 будинку № 20 по вулиці Гулі Корольової в місті Дніпрі, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.