Провадження № 2/760/7045/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Гак Г.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 10 292, 00 гр. заборгованості.

Посилається в позові на те, що 08 серпня 2018 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 337280-А, за умовами якого відповідачу був наданий споживчий кредит у розмірі 5 000, 00 гр. для власних потреб терміном до 05 вересня 2018 року з фіксованою процентною ставкою 1, 33 % в день.

Додатковою угодою № 3 від 07 жовтня 2018 року термін погашення кредиту був продовжений до 28 жовтня 2018 року.

Підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН».

Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом.

08 серпня 2018 року при реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» для відповідача був згенерований цифровий підпис.

У подальшому всі документи ними, як сторонами договору, в тому числі і Договір, підписували виключно цифровим підписом.

Тому саме підписання документів цифровим підписом і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, кредит не повернув.

27 лютого 2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» був укладений Договір факторингу № 40071779-9, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» передало, а ТОВ «ФІНФОРС» отримало в розпорядження право грошової вимоги основного зобоов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі.

09 березня 2019 року ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист № 1073/50 від 27 лютого 2019 року про наявну заборгованість та необхідність її погашення.

Відповідно до п. 4.6 Договору у разі неповернення кредиту та відсотків до дня терміну платежу, позивач має право нараховувати пеню з дня наступного за днем терміну платежу в розмірі 3 % від суми кредиту.

У зв`язку з неповерненням відповідачем кредиту та відсотків до 28 жовтня 2018 року, з 29 жовтня 2018 року почалось нарахування пені в розмірі 3% від суми, несплаченої відповідачем.

Згідно з п. 5.4 Договору нарахування пені можливо лише протягом 60 днів.

Таким чином, пеня нараховувалась з 29 жовтня 2018 року по 13 листопада 2018 року протягом 16 днів та складає суму 2 400, 00 гр.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачам був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Згідно витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, копія направленої на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, ухвали суду від 23 серпня 2019 року отримана ним 23 жовтня 2019 року.

Станом на день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 337280-А, за умовами якого відповідачу був наданий споживчий кредит у розмірі 5 000, 00 гр. для власних потреб строком до 05 вересня 2018 року з фіксованою процентною ставкою 1, 33 % в день.

Додатковою угодою № 3 від 07 жовтня 2018 року термін погашення кредиту був продовжений до 28 жовтня 2018 року.

27 лютого 2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» був укладений Договір факторингу № 40071779-9, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» передало, а ТОВ «ФІНФОРС» отримало в розпорядження право грошової вимоги основного зобоов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі.

09 березня 2019 року ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист № 1073/50 від 27 лютого 2019 року про наявну заборгованість та необхідність її погашення.

Відповідно до п. 4.6 Договору у разі неповернення кредиту та відсотків до дня терміну платежу, позивач має право нараховувати пеню з дня наступного за днем терміну платежу в розмірі 3 % від суми кредиту.

У зв`язку з неповерненням відповідачем кредиту та відсотків до 28 жовтня 2018 року, з 29 жовтня 2018 року почалось нарахування пені в розмірі 3% від суми, несплаченої відповідачем.

Згідно з п. 5.4 Договору нарахування пені можливо лише протягом 60 днів.

Таким чином, пеня в зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позивачем нарахована за період часу з 29 жовтня 2018 року по 13 листопада 2018 року в розмірі 2 400, 00 гр.

/ а.с. 7 - 41 /

Згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН».

Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом.

08 серпня 2018 року при реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» для відповідача був згенерований цифровий підпис.

Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і Договір, виключно цифровим підписом.

Тому саме підписання документів цифровим підписом і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту.

Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору за період користування кредитом, а саме з 08 червня 2018 року по 28 жовтня 2018 року відповідачу нараховано 1, 33 % за кожен день користування кредитом, що складає 2 892, 46 гр.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно Витягу з Реєстру прав грошових вимог від 27 лютого 2019 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору становить 10 292, 46 гр., яка складається з:

-5 000, 00 гр. - суми основного зобов`язання;

-2 892, 46 гр. - процентів;

-2 400, 00 гр. - неустойки;

-1 250, 00 гр. - одиничної ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не подавши до суду відзив, приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено такий вид відповідальності, як пеня, що відповідає вимогам ст.549 ЦК України.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача, окрім пені, 1 250, 00 гр. одиничної ціни в зв`язку з порушенням зобов`язання.

В той же час, Розділом 5 укладеного між сторонами договору «Відповідальність сторін», такий вид відповідальності за порушення відповідачем зобов`язання не передбачений.

Крім того, такого виду відповідальності не передбачено і законом.

Звертаючись до суду з позовом стягнення даної суми позивач не обґрунтував, з чого випливає право позивача на її стягнення - не зазначено.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 921, 00 гр. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.61 Конституції України, ст. ст. 3, 11,15,16, 525, 526, 549, 599, 610, 612, 615, 625, 626, 627, 628, 629,638,641,644,1054, 1077 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 12,13, 76-81,141, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС»/ адреса:01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 19/3, корпус 2, офіс 9, / 10 292, 00 гр. боргу та 1921, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шереметьєва