РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

спр. 336/6707/18

пр.2/336/716/2019

21 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (представник ОСОБА_3Є.) про стягнення боргу по оплаті за водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1, користуються послугами КП «Водоканал», але обов'язок по сплаті виконують не в повному обсязі, в зв"язку з чим за період з 01.05.2007 року по 31.01.2016 року утворилась заборгованість в сумі 20278,93 гривень.

За позовом позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги у вказаному розмірі та судовий збір.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання представник позивача не явився, його неявка, які і відповідача ОСОБА_1, не перешкодила розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечив на позов, посилаючись на те, що квартира за вищевказаною адресою належить його довірителю лише з 2018 року, тобто після утворення боргу, який позивач просить стягнути.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відносини учасників спору регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

За визначенням, наданим у статті 1 цього Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно із приписами ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №546 від 28 жовтня 1999 року "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення" збір абонентної платні з населення за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем надано послуги з водопостачання та водовідведення квартири за вищевказаною адресою.

За період з 01.05.2007 року по 31.01.2016 року через несплату наданих послуг утворилася заборгованість в сумі 20278,93 гривень.

Як вбачаєтся із свідоцтва, виданого 6 березня 2018 року приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_4 за № 74, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири за вищевказаною адресою, що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2018 року, де зареєстроване право власності названого відповідача з вказаної дати.

Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2017 року слідує, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, належало ОСОБА_5

При цьому, ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, саме ОСОБА_5, а не відповідачі, був споживачем послуг водопостачання та водовідведення, що надавалися позивачем КП «Водоканал» в період утворення заборгованості, через що заявлений позов і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 12, 13, 76-82,89,141,263-265, пп. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову КП «Водоканал» (місце знаходження: вул. Св. Миколая, 61, м. Запоріжжя; код ЄДРПОУ-03327121) до ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про стягнення боргу по оплаті за водопостачання та водовідведення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького Апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін