Дата документу 15.01.2019 Справа № 331/2346/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 331/2346/18 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
№ 22-ц/807/477/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Камалова В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Кредитної спілки «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року клопотання голови правління Кредитної спілки «Запоріжжя» Швайко В.В. про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним на розгляд за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя - задовольнити.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати а справу повернути до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, за яким вона особисто отримала судову повістку у грудні 2018 року.

Частиною 1 ст. 43 ЦПК України визначені права осіб, які беруть участь у справі, і цими правами сторона розпоряджається на власний розсуд (самостійно або через представника).

Участь у апеляційному перегляді є правом, а не обов'язком сторін, тому судова колегія вважала можливим розгляд справи у відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу, позаяк вона сама реалізувала своє право щодо участі у апеляційному розгляді справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заперечуючи проти передання справи до іншого суду за виключною підсудністю, позивач зазначала у апеляційній скарзі, що не заявляла жодних вимог з приводу нерухомого майна, а за п. 7 ст. 30 ЦПК у випадку об'єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов'язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов'язання.

Такі доводи не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та положеннях ЦПК.

Так, у частині першій статті 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/18 зроблено висновок, що "виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини".

За змістом позовної заяви позивач просила визнати недійсним договір іпотеки, який відноситься до правочинів з нерухомістю.

Тож встановивши, що позов виник із приводу нерухомого майна, що знаходиться Комунарському районі м. Запоріжжя, суд першої інстанції правомірно застосував положення закону щодо передання справи до іншого суду для розгляду за правилами виключної підсудності.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної судової ухали.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задовлення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 січня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко