ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 березня 2019 року

м.Харків

справа № 643/14756/18

провадження № 22-ц/818/1626/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним рішенням за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року, постановлене під головуванням судді Горбунової Я.М., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комінтернівського районного суду м. Харкова, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним рішенням.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року закрито провадження у справі в частині звернення ОСОБА_1 з вимогами до Комінтернівського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним рішенням.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року з ухваленням нового рішення, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що наявні підстави для відшкодування їй шкоди, завданої протиправною ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року. Просила стягнути на свою користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України компенсацію моральної шкоди у розмірі 595 680 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не доведені, оскільки дії судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжної І.М. при ухваленні судового рішення від 10.10.2018 року, не визнані незаконними. Суду не надано доказів завдання позивачу істотної шкоди її здоров'ю та глибоких моральних страждань.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - відмовлено (а.с.35).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року (а.с. 36).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 10.10.2018 року суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжною І.М. була постановлена ухвала, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб прокурора прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення злочину від 29.08.2018 року відносно слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовської Т.М. щодо проголошення завідомо протиправної ухвали від 28.08.2018 року у справі №646/2939/18. Позивачка зазначає, що внаслідок ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова незаконного рішення їй завдано моральну шкоду, яка підлягає стягненню з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету на її користь.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статей 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Позивачка вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовувала незаконним процесуальним рішенням суду.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим матеріали справи не містять відомостей про те, що ухвала Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року є неправомірною та незаконною.

Крім того відсутні докази завдання позивачці істотної шкоди її здоров'ю та моральних страждань внаслідок постановлення ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 13.03.2019 року.