РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/18736/18

Провадження № 2/643/2096/19

08.02.2019 року Московський районний суд міста Харкова у складі:головуючого судді-Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18 січня 1986 року уклали шлюб, який був зареєстрований Червонозаводським відділом РАЦС м. Харкова. Під час державної реєстрації шлюбу прізвище сина позивача (російською) «Токарь» було змінено на (російською) «Лаврентьев». Прізвище подружжя були перекладені та зазначені у паспортах громадян України як «Лаврентєви».

Подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в 2003 році набули право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 по Ѕ частці кожний, на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2003 року;

У 2008 році померли батьки ОСОБА_4 - ОСОБА_6, померла 23.02.2008 року та ОСОБА_7, померлий 19.10.2008 року. За життя батьки залишили заповіти, яким належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 заповіли дочці ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_8.

Подружжя прийняли спадщину, як після смерті ОСОБА_9 так і після смерті ОСОБА_7, оскільки у шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, проте право власності на спадкове майно не оформили та свідоцтво про право на спадщину не отримали.

Рішенням виконавчого комітету Купянської міської ради від 21.02.2017 року № 30 вулицю Фрунзе було перейменовано, присвоєно назву «вулиця Заосколянська»

В 2011 році ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028, що розташована на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

Подружжя постійно проживало разом у належній їм квартирі АДРЕСА_3. З 2010 року разом з сином та невісткою проживала позивачка по справі ОСОБА_1 , оскільки вона з 1961 року є інвалідом першої групи по зору, потребує сторонньої допомоги та не може проживати одна. Син та невістка позивача власних дітей не мали, доглядали ОСОБА_1, виводили на прогулянки, підтримували матеріально, придбавали для неї необхідний одяг, взуття, предмети гігієни, медичні препарати, оскільки самостійно вона не мала можливості це робити.

Таким чином, з 2010 року ОСОБА_1 постійно проживала разом з сином та невісткою на правах члена сімї, разом з ними харчувалася, вела домашнє господарство, члени сімї були повязані спільним побутом.

22 лютого 2012 року ОСОБА_5 загинув. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області, 1/2 частини квартири № 6 по вул. Заосколянська (колишня назва - вулиця Фрунзе), буд. 75 в м. Купянську Харківської області та грошових вкладів з відсотками в ПАТ «ОСОБА_10 ОСОБА_11».

Єдиними спадкоємцями першої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є дружина померлого та його мати - позивач по справі.

Дружина померлого постійно проживала разом з чоловіком та була зареєстрована з ним за однією адресою, після смерті ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контри із заязою пре оформлення права на спадщину. 18 вересня 2012 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади з відповідними відсотками в ПАТ «ОСОБА_10 Банк- Аваль». на інше майно свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Проте, ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла всю спадщину за законом після смерті чоловіка та набула право власності не тільки на грошові вклади з відсотками, а й на 1/2 частку квартири № 84 по вул. Родниковій. 13 в м. Харкові, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 та на земельну ділянку площею 0,0620 га, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області.

Після смерті сина позивач продовжувала проживати разом з невісткою, оскільки в них склалися добрі, родинні взаємовідносини. ОСОБА_4 називала свекрову матір'ю, оскільки після смерті чоловіка залишилася самотньою людиною. Обох батьків ОСОБА_4 поховала в 2008 році, дітей не мала, тому свекрова була єдиною близькою людиною, яка до того ж не могла проживати одна у звязку зі сліпотою. Позивач не заперечувала проти прийняття невісткою всього майна, що залишилося після смерті сина, оскільки вони з невісткою проживали однією сімє та мали спільний бюджет. Оформлення спадщини невісткою не порушувало майнових інтересів ОСОБА_1

14 лютого 2016 року ОСОБА_4 померла, про що 03 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 3633 та видано свідоцтво про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,0620 га, кадастровий номер :01 ;013 ;0028, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області, квартири АДРЕСА_5.

Оскільки позивачка постійно проживала разом з невісткою однією сімєю з 2010 року по 14 лютого 2016 року, мала з нею спільний бюджет, вела спільне господарство, вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_4 після спливу шестимісячного строку звернулися із заявами про прийняття спадщини позивач та відповідач ОСОБА_2, яка зазначила що є племінницею померлої. Проте, у звязку з тим, що не було надано документів що підтверджують родинні звязки, ОСОБА_2 до теперішнього часу не оформила свої права на спадщину.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено право звернення до суду.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина стали ті обставини, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті сина та невістки, спадкоємець не була зареєстрована разом зі спадкодавцями, а тому факт прийняття спадщини не підтверджений. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті невістки стало те, що відповідним судовим рішенням не підтверджено факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем та знаходження на її утриманні.

У звязку з чим позивачка звернулась до суду з позовом та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 18 листопада 1936 року

народження, однією сімєю з ОСОБА_4, померлою 14 лютого 2016

року, за адресою: м. Харків, вул. Родникова. 13, кв. 84, протягом часу з січня 2010 року по 14

лютого 2016 року, визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом

після смерті ОСОБА_4, померлої 14 лютого 2016 року на наступне майно: -квартиру АДРЕСА_6; -земельну ділянку площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028, розташовану на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області; квартиру АДРЕСА_5.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені, представник відповідача надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за їхньою відсутністю, проти позову не заперечують.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом № 125 від 23.08.1961 року, виданого Виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, відповідно витягу № 3 від 30.06.2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України.

Відповідно копії свідоцтва про одруження VIII-УР № 637068, виданого 24.02.1966 року Жовтневим бюро ЗАЦС м .Харкова ,актовий запис № 84 ,відповідно до якого посвідчено шлюб між ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18 січня 1986 року уклали шлюб, відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ВЛ № 478790 виданого Червонозаводським відділом РАЦС м. Харкова 18.01.1986 року , актовий запис № 58.

Під час державної реєстрації шлюбу прізвище сина позивача (російською) «Токарь» було змінено на (російською) «Лаврентьев».

Прізвище подружжя були перекладені та зазначені у паспортах громадян України як «Лаврентєви».

Подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в 2003 році набули право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 по Ѕ частці кожний, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_14 від 22.11.2003 року, реєстровий № 6076.

У 2008 році померли батьки ОСОБА_4 - ОСОБА_15, померла 23.02.2008 року, відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 160927, виданого відділом РАЦС по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області 27.02.2008 року, актовий запис №149 та ОСОБА_16, помер 19.10.2008 року , відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 195456, виданого відділом РАЦС по місту Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції 20.10.2008 року, актовий запис № 15350.

За життя батьки ОСОБА_4 залишили заповіти, якими належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 заповіли дочці ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_8, відповідно копії заповітів посвідчених приватним нотаріусом Купянського нотаріального округу ОСОБА_11 01.07.1998 року, реєстровий номер 2445 та реєстровий номер 2446.

Подружжя прийняли спадщину, як після смерті ОСОБА_9 так і після смерті ОСОБА_7, оскільки у шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, проте право власності на спадкове майно не оформили та свідоцтво про право на спадщину не отримали, відповідно інформації Купянської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, подружжя ОСОБА_4 набуло у рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлої 23.02.2008 року та ОСОБА_7, померлого 19.10.2008 року. Вказана квартира належала спадкодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.08.1996 року.

Рішенням виконавчого комітету Купянської міської ради від 21.02.2017 року № 30 вулицю Фрунзе було перейменовано, присвоєно назву «вулиця Заосколянська»

В 2011 році ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028, що розташована на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

Подружжя постійно проживало разом у належній їм квартирі АДРЕСА_3. З 2010 року разом з сином та невісткою проживала позивачка по справі ОСОБА_1, оскільки вона з 1961 року є інвалідом першої групи по зору, потребує сторонньої допомоги та не може проживати одна. Син та невістка позивача власних дітей не мали, доглядали ОСОБА_1, виводили на прогулянки, підтримували матеріально, придбавали для неї необхідний одяг, взуття, предмети гігієни, медичні препарати, оскільки самостійно вона не мала можливості це робити.

Таким чином, з 2010 року ОСОБА_1 постійно проживала разом з сином та невісткою на правах члена сімї, разом з ними харчувалася, вела домашнє господарство, члени сімї були повязані спільним побутом.

22 лютого 2012 року помер ОСОБА_5, відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 344614 виданого Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 01.03.2012 року, актовий запис № 8051.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області, 1/2 частини квартири № 6 по вул. Заосколянська (колишня назва - вулиця Фрунзе), буд. 75 в м. Купянську Харківської області та грошових вкладів з відсотками в ПАТ «ОСОБА_10 ОСОБА_11».

Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем н час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Єдиними спадкоємцями першої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є дружина померлого та його мати - позивач по справі.

Дружина померлого ОСОБА_4 постійно проживала разом з чоловіком та була зареєстрована з ним за однією адресою, після смерті ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контри із заязою пре оформлення права на спадщину.

Відповідно інформації 3-ї ХДНК після померлого 22 лютого 2012 року ОСОБА_5, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Третьої держнотконтори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Перевірку було здійснено згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ з 2012 року по теперішній час.

Відповідно інформації 11-ї ХДНК після померлого 22.02.2012 гр. ОСОБА_5, що мешкав, АДРЕСА_7 :

- 28.08.2012 р. було подано заяву від імені дружини гр. ОСОБА_4, яка мешкає в м.Харков, вул. Родникова, буд. № 13. кв. № 84. про видачу необхідних запитів, для оформлення права на спадщину, заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 2298 та заведено спадкову справу 945/2012 року.

Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщин від спадкоємців не надходило.

- 18.09.2012 було подано заяву від імені дружини ОСОБА_4, яка мешкає в м.Харкові, .вул .Родникова, буд. № 13. кв. № 84 про те що спадщину прийняли, та з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади з відповідними відсотками ,які знаходяться в ПАТ « ОСОБА_10 ОСОБА_11», заява зареєстрована в книзі обліку спадкових справ № 2476, спадкова справа 945/2012 року.

18.09.2012 за р. № 2-963 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя гр. ОСОБА_4 на вклади з відповідними відсотками, які знаходяться в ПАТ «ОСОБА_10 ОСОБА_11».

14.03.2016 було подано заяву від імені ОСОБА_1, 24.06.2016 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1

Проте, ОСОБА_4 фактично прийняла всю спадщину, що складається з 1/2 частки квартири № 84 по вул. Родниковій. 13 в м. Харкові, 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,0620 га, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області після смерті чоловіка.

Після смерті сина позивачка ОСОБА_1 продовжувала проживати разом з невісткою ОСОБА_4, оскільки в них склалися добрі, родинні взаємовідносини.

14 лютого 2016 року померла ОСОБА_4 померла, відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ. №531542 виданого 03.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3633.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,0620 га, кадастровий номер :01 ;013 ;0028, розташованої на території Кулиничівської селищної ради Харківського району та області, квартири АДРЕСА_5.

Відповідно інформації 11-ї ХДНК після смерті ОСОБА_4 померлої 14.02.2016 року ,яка мешкала в м.Харков, вул. Родникова, буд. № 13. кв. № 84 заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило ,спадкова справа не заводилась ,свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно інформації 3-ї ХДНК після померлої 14 лютого 2016 року ОСОБА_17, яка проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з заявами до нотаріальної контори звернулись:

громадянка ОСОБА_2, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з заявою про прийняття спадщини (заява зареєстрована по книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 122 від 26.02.2016 року);

громадянка ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_18, на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_19, приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим № 685 від 10.03.2016 року, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з заявою, де ОСОБА_18 стверджує, що ОСОБА_1 фактично проживала з померлою за однією адресою, заява надійшла поштою 06.04.2016 року та була зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів за № 370/02-14.

04.05.2016 року поштою була отримана друга заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої 14 лютого 2016 року ОСОБА_17 (заява зареєстрована по книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 306 від 04.05.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини

Оскільки позивач постійно проживала разом з невісткою однією сімєю з 2010 року по 14 лютого 2016 року, мала з нею спільний бюджет, вела спільне господарство, вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_4, померлою 14 лютого 2016 року, за адресою: м. Харків, вул. Родникова. 13, кв. 84, протягом часу з січня 2010 року по 14 лютого 2016 року підтверджується актом Житлового кооперативу « Родник -8 » від 14.07.2016 року.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Веховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України, про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 постійного проживала однією сімєю з ОСОБА_4 , померлою 14 лютого 2016 року, за адресою: м. Харків, вул. Родникова. 13,кв. 84, протягом часу з січня 2010 року по 14 лютого 2016 року та прийняла спадщину, оскільки на день її смерті фактично проживала разом з нею , подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори , вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні ,що дозволяє їй реалізувати право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3,ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, 1216,1220-1222,1258,1261,1264,1269,1270 ,1297 ЦК України , суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання , визнання права власності на спадкове майно задовольнити .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 18 листопада 1936 року

народження однією сімєю з ОСОБА_4, померлою 14 лютого 2016

року, за адресою: м. Харків, вул. Родникова. 13, кв. 84, протягом часу з січня 2010 року по 14

лютого 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, на земельну ділянку площею 0,0620 га, кадастровий номер :01:013:0028,

розташовану на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області, на квартиру АДРЕСА_5 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 14 лютого 2016 року .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.