Дата документу 15.01.2019 Справа № 335/8370/17
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 335/8370/17 Головуючий у І-й інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/244/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (далі КП «Наше місто» Запорізької міської ради) про відшкодування матеріальної шкоди.

В позові позивач зазначав, що є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до вимог ст.ст. 39, 242 ЦПК України здійснює представництво інтересів свого сина в справі.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.07.2011 року власником квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

12.12.2016 року під час проведення ремонтних робіт на горище будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 по заміні стоякового трубопроводу центрального опалення було пошкоджено плівку натяжної стелі в квартирі номер 56, власником якої є його син.

В цей же день з метою встановлення факту та причини пошкодження майна комісією у складі представників відповідача було здійснено обстеження технічного стану квартири, за результатами якого був складений Акт технічного стану квартири сина позивача від 12.12.2016 року, в якому вказані обставини, за яких мало місце дане пошкодження та зафіксований факт пошкодження майна, а саме проріз плівки натяжної стелі, розміром 0,5 см.

Вказаний акт був підписаний позивачем з особливими застереженнями, оскільки позивач не погодився із вказаним в акті розміром прорізу в натяжній стелі, та вказав дійсний розмір прорізу „Н" - образної форми - 2см. х 1 см. та зазначив, що попередження про ремонтні роботи не здійснювалися.

Відповідно до договірної ціни та зведеного кошторису розрахунку ремонтних робіт по відновленню натяжної стелі, виконаної сертифікованим інженером-проектувальником, та складених станом на 29.05.2017 року, розмір матеріальної шкоди, завданої квартирі № 56 внаслідок проведення ремонтних робіт відповідачем складає 5372 грн. 40 коп.

Будинок, в якому знаходиться квартира № 56, перебуває на балансі КП «Наше місто» Запорізької міської ради.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача 5 372 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_3 5 372 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна.

Стягнуто КП «Наше місто» Запорізької міської ради в дохід держави судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи судом першої інстанцій, у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, КП «Наше місто» Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що рішення Орджонікідзевського районного суду від 15.03.2018 є законним та обґрунтованим, та просить його залишити в силі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами, що позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до вимог ст.ст. 39, 242 ЦПК України здійснює представництво інтересів свого сина в справі (а.с. 7).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.07.2011 року власником квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-11).

Також судом першої інстанції встановлено та не оспорювалось учасниками справи, що будинок, в якому розташована квартира АДРЕСА_1, перебуває на балансі Комунального підприємства „Наше місто" Запорізької міської ради.

12.12.2016 року мало місце пошкодження майна внаслідок винних дій представників Комунального підприємства „Наше місто" Запорізької міської ради, а саме під час проведення ремонтних робіт на горище будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 по заміні стоякового трубопроводу центрального опалення було пошкоджено плівку натяжної стелі в квартирі номер 56, власником якої є син позивача.

В цей же день з метою встановлення факту та причини пошкодження майна комісією у складі представників відповідача було здійснено обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1, за результатами якого був складений Акт технічного стану вказаної квартири від 12.12.2016 року, в якому вказані обставини, за яких мало місце дане пошкодження та зафіксований факт пошкодження майна, а саме проріз плівки натяжної стелі, розміром 0,5 см. (а.с 12).

Вказаний Акт був підписаний позивачем з особливими застереженнями, оскільки позивач не погодився із вказаним в акті розміром прорізу в натяжній стелі, та вказав дійсний розмір прорізу „Н" - образної форми - 2см. х 1 см. та зазначив, що попередження про ремонтні роботи не здійснювалися.

Отже, як було встановлено судом в результаті ремонтних робіт, які проводилися відповідачем, було пошкоджено навісну стелю у кімнаті квартири, у зв'язку з чим стеля потребує ремонту, який згідно з Дефектним актом включає в себе проведення наступних робіт: демонтаж та монтаж пінополістірольних бордюрів, демонтаж та монтаж навісної стелі, демонтаж та монтаж світильників.

Розмір спричиненої матеріальної шкоди завданої квартирі № 56, внаслідок проведення ремонтних робіт відповідачем, у сумі 5372 грн. 40 коп. на підставі Договірної ціни та зведеного кошторису розрахунку ремонтних робіт по відновленню натяжної стелі, виконаної сертифікованим інженером-проектувальником, та складених станом на 29.05.2017 року представником відповідача не оспорювалась під час судового розгляду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. 24 ЖК України якою визначено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють утримання жилого будинку та прибудинкової території.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 21 цього Закону передбачені зобов'язання виконавця, а саме утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Також суд правильно застосував положення ст. 1166 ЦК, враховуючи, що шкода була завдана майну позивача.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як в апеляційній скарзі так і при апеляційному розгляді, відповідач посилався на те, що суд помилково вважав їх вину доведеною.

Так, апелянт зазначив, що ремонтні роботи, внаслідок яких було пошкоджено стелю у квартирі позивача, виконувалися підрядником - ТОВ «Гарант-Строй 2007» , а відтак він і повинен відшкодовувати шкоду.

Але згідно з вимогами частини 2 статті 1172 ЦК України саме замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Для виникнення в особи обов'язку з відшкодування шкоди за змістом вимог частини 2 статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв'язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб'єктивного складу відповідних відносин, зокрема наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника (постанова Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі № 3-117гс11).

Тож в силу частини першої, другої статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Та обставина, що підрядник несе відповідальність за безпеку робіт та завдану ним шкоду, передбачена умовами договору підряду, стороною якого не є позивач.

Відтак відповідач не позбавлений права заявити регресні вимоги до підрядника, але це не звільняє відповідача від обов'язку відшкодування шкоди, завданої позивачеві.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 січня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко