Справа № 564/114/19
11 березня 2019 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною для звернення до суду з цим позовом є те, що відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання їхнього неповнолітнього сина. Враховуючи вимоги ст. 180-182, 184 СК України просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Окрім того, враховуючи вимоги ст. 84 СК України та те, що вона здійснює догляд за дитиною до трьохрічного віку просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення сином трьох років.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку.
Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що сторони з 19 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 117295 від 19 листопада 2016 року виданого Костопільським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.3).
Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ГЮ №305648 виданого Костопільським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.4).
Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання неповнолітнього сина не надає.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1626 гривень, з 1 липня по 30 листопада 1699 гривень, з 01 грудня 1779 гривень.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.
Враховуючи викладене, суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, відповідач є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання свого неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.
Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.
Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 700 грн.
Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.
Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 16 січня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі по 700 (сімсот) гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, трирічного віку, тобто до 08 жовтня 2021 року.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Костопіль, Рівненська обл., вул. Сидорова,5, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Костопіль, Рівненська обл., вул. Рівненський, 14/2.

Повний текст рішення складено 12 березня 2019 року.

СуддяОСОБА_5