Справа № 199/9417/19
УХВАЛА

іменем України

«28» листопада 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича, де заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна боржника, яке належить йому на праві приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Барбашин А.Д. звернувся до суду з поданням про виділення в натурі частки нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , яке належить йому на праві приватної власності.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському ВДВС перебуває виконавче провадження АСВП 49695382 з виконання виконавчого напису нотаріуса №1191 від 18.12.2015, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 307 450, 00 грн.

21 грудня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 49695382 та направлено сторонам до відома.

Державний виконавець зазначає, що протягом 2016-2019 років державний виконавець неодноразово усно (під час особистих зустрічей) та письмово (під час опису та арешту майна) звертався до боржника ОСОБА_1 з вимогою виконати свої зобов`язання та погасити борг, але боржник протягом зазначеного часу ухиляється від виконання свого обов`язку. Державний виконавець провів перевірку майнового стану боржника і здійснив звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна боржника за відсутності у нього інших коштів чи рухомого майна.

За погодженням із стягувачем та відсутності будь-яких пропозицій з боку боржника і заперечень зі сторони співвласників державний виконавець пропонує виділення в натурі, з конкретною вказівкою кімнат 1/3 частки нерухомого майна (будинку) та земельної ділянки боржника ОСОБА_1 , здійснити шляхом визнання право власності за боржником ОСОБА_1 : кімнат, які визначені у плані будинку, як 1-3 загальною площею 20,6 кв.м. та .половину кімнати 1-1 (кухні) загальною площею 10,5 кв.м., що сумарно складатиме: 20,6 кв.м. ~ 10,5 кв.м./2) = 25,85 кв.м., земельної ділянки, яка визначена у плані земельної ділянки (двору), як II і позаду неї, відрахувавши загальну площу у кількості 140,0 кв.м., у поданні й заявлено відповідну вимогу щодо виділення в натурі з конкретною вказівкою кімнат 1/3 частки нерухомого майна (будинку) та земельної ділянки боржника ОСОБА_1 , яке належить йому на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець Барбашин А.Д ОСОБА_5 та інші учасники справи не скористалися правом брати участь в судових засіданнях.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу "сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки".

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Інформація щодо справи весь час розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: an.dp.court.gov.ua.

Суд, розглянув подання державного виконавця, дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відтак, у розділі VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачено саме розгляд судом питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не щодо видалення в натурі з конкретною вказівкою кімнат частки нерухомо майна боржника.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу (ч. 2 ст. 371 ЦК України ).

В свою чергу за ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом (ч. 1).

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку (ч. 2).

Таким чином, державним виконавцем подано до суду подання у повній невідповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Цивільного процесуального кодексу України, а тому в задоволенні подання про виділення в натурі частки нерухомого майна боржника, яке належить йому на праві приватної власності, належить відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261, 443 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича, де заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна боржника, яке належить йому на праві приватної власності, відмовити повністю.

Дата підписання ухвали 03.12.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї

28.11.2019