Справа № 191/3310/19
Провадження № 2/191/872/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Раївської територіальної громади в особі: Раївської сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга синельниківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, встановлення правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Раївської територіальної громади в особі: Раївської сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга синельниківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом. В подальшому уточнив позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Батьки на час народження позивача проживали у цивільному шлюбі і під час реєстрації факту його народження у органах РАЦС у графі « батько» зазначено ОСОБА_3 , дівоче прізвище його матері, а ім`я та по батькові його справжнього батька ОСОБА_2 , згідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, його біологічним батьком- є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Увесь цей час, між ним та його батьком складалися хороші родинні відносини, як батька та сина. В свою чергу батько позивача ОСОБА_2 приймав активну участь у його вихованні та надавав матеріальну допомогу на його утримання, у повному обсязі виконував обов`язки батька. Батько ОСОБА_2 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вищевказаною адресою проживав позивач та мати позивача ОСОБА_4 (без реєстрації), яка в свою чергу являлася його ( ОСОБА_2 ) законним опікуном згідно рішення суду.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на його майно а саме: житлову квартиру, яка знаходиться за вищезазначеною адресою. Заповіту батько не залишав, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги.

У встановлений законом строк позивач звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

20 серпня 2019 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що не просліджується факт родинних відносин, між ним ОСОБА_1 та його покійним батьком ОСОБА_2 .

В зв`язку з обставинами, які склалися він змушений звернутися до суду. У зв`язку з вищенаведеним просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити факт правовстановлюючого документу що договір обміну квартири від 12.05.1997 року належить ОСОБА_2 . Визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, на житлову квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить покійному батьку ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 СК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився позивач ОСОБА_1 .

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 в графі «батько» записано ОСОБА_3 , в графі «мати» ОСОБА_5 .

На момент народження ОСОБА_1 , батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому державна реєстрація народження ОСОБА_1 була проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке було видано 04.02.2019 року Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №20 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді - 2/3 частки житлової квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №2-300, виданого 30.01.2019 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниковим Ж.О., та 1/3 частки житлової квартири яка розташована вищезазначеною адресою, яка належала ОСОБА_2 як одній зі сторін на підставі договору обміну квартири від 12.05.1997 року.

З рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_2 було визнано недієздатним та опікуном ОСОБА_2 призначено ОСОБА_4 .

З довідки наданої виконавчим комітетом Раївської сільської рада №1876 від 27.08.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент його смерті за даною адресою проживали без реєстрації цивільна дружина (опікун) ОСОБА_4 та спільний син ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою №02-31/1608 від 20.08.2019 року державний нотаріус Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельников О.Ж. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , так як не просліджується факт родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем.

З копії спадкової справи №203/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 Інші спадкоємці, якщо такі є, до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не зверталися.

В той же час, судом встановлено, що позивач не може реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, через те, що не просліджується факт родинних відносин.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України).

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна(піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З наданих до суду документів, а саме: свідоцтва про смерть; свідоцтва про народження; рішення Синельниківського міськрайонного суду від 25.08.2011 року про визнання ОСОБА_2 недієздатним, підтверджують належність спадкодавцю ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме договору обміну квартири серії ААЕ №293443 від 12.05.1997 року яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , як одній зі сторін та вбачається, що правильне ім`я спадкодавця є - « ОСОБА_6 ».

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проте відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261 ЦК України, ст.128,135 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 206, 259, 263, 264, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 ,правовстановлюючого документу, а саме договору обміну квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , серії НОМЕР_2 , посвідченого 12 травня 1997 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. за реєстром №1694 та зареєстрованого в КП «Синельниківському міжміському бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області 02.06.1997 року, в реєстровій книзі №92, за реєстровий номером 146, виданого як одній зі сторін на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житлову квартиру яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко