Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1197/18
Провадження №: 2-др/332/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018р. Заводським районним судом м.Запоріжжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, було прийнято судове рішення, яким в задоволенні позову було відмовлено.

12.12.2018 року до суду звернулась адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 свою заяву підтримала та просила її задовольнити.

Позивач по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вказаної заяви заперечував з тих підстав, що він переніс операцію, має чисельні витрати з цього приводу, а тому в задоволенні заяви про стягнення судових витрат просив відмовити.

Інші учасники процесу не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що вимоги адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_1 на підтвердження своїх повноважень щодо представництва в суді інтересів ОСОБА_2 надала відповідний ордер (а.с.38). Будь-якого договору із вказаною особою адвокат в ході розгляду справи суду не надавала. В подальшому, 21.01.19р. через канцелярію суду адвокат ОСОБА_1 надала суду договір про надання юридичної допомоги з ОСОБА_2, який був укладений 18.06.2018р. При цьому будь-яких поважних причин, з яких цей договір не був наданий суду до закінчення судових дебатів, які по цій справі мали місце 07.12.18р., суду надано не було. Також копія договору належним чином не завірена.

Окрім того, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Однак, в наданих адвокатом документах не зазначений час, протягом якого адвокат виконував перелічені ним роботи, за які пропонується стягнути з позивача 8300 грн. по немайновому спору. Також в заяві адвоката та наданих документах відсутній опис конкретного обсягу виконаних робіт, оскільки незрозуміло, які саме були проведені та в якому обсязі: консультаційні зустрічі, відвідування та отримання консультацій в установах міграційної служби, вивчення нормативної бази та судової практики, що робить неможливим для суду визначити співмірність судових витрат по відношенню до визначених в законі критеріїв.

Слід також зазначити, що згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Однак, наданий суду 21.01.19р. договір між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був укладений 18.06.18р., не містить положень щодо порядку оплати роботи адвоката та бази для розрахунку адвокатських гонорарів. В договорі взагалі не зазначено, по якій справі надається допомога, оскільки згідно предмету договору передбачається правова допомога по різним справам, в т.ч., і по кримінальним.

При цьому, в якості оплати послуг адвоката суду надані: Виписка з книги обліку доходів та витрат ОСОБА_1 та Акт виконаних робіт, згідно якого адвокат ОСОБА_1 виконала роботи на 8300 грн. Але з цих документів вбачається, що оплату грошових коштів на користь ОСОБА_1 здійснювали дві особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, тоді як суду було надано тільки договір, який було укладено з ОСОБА_2, а в силу п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України наявність договору з ОСОБА_4 є обовязковою для вирішення питання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката. Також в цих документах відсутнє розмежування, яку суму оплатив ОСОБА_4, а яку ОСОБА_2

Більш того, Виписка з книги обліку доходів та витрат ОСОБА_1 не містить дати його складання та дату внесення оплат з боку клієнта, що робить неможливим прийняти цей документ як доказ здійснення фінансово-господарської операції, та не дає можливості суду вирішити питання щодо поважності причин його неподання до закінчення розгляду справи, як цього вимагає ч.1 ст.246 ЦПК України. А сам Акт виконаних робіт від 07.12.18р. не містить посилання, до якого договору він відноситься та до якого договору є додатком, що унеможливлює співвіднести його до Договору від 18.06.18р. між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 183, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Р.В.Сінєльнік