Єдиний унікальний номер 235/206/19
Провадження №2/235/551/19
УХВАЛА

18 січня 2019 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Бородавка К.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» 16 384 гривень, що складаються з: 13384 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, 3000 грн.- заподіяна моральна шкода.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, в порушення ч.3 ст.175 ЦПК України позов не містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - відповідача та реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача.

За вимогами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 16 384 грн., з яких 13 384 грн. середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, 3000 грн. моральна шкода.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на який посилається позивач, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суддя відмічає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, як і відшкодування спричиненої цим моральної шкоди не входять до структури заробітної плати та, враховуючи зміст ч.1 ст.117 КЗпП України, відшкодування середнього заробітку є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум.

Таким чином, за подання до суду позову з вказаними вимогами має бути сплачений судовий збір.

При цьому суддя відмічає, що заявлені вимоги, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, є майновими, адже позивач їх визначив у грошовому вимірі. Наведене узгоджується з правовою позицією, наведеною Верховним Судом в постанові від 28.11.2018 по справі № 761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18).

Відповідно до пп.1 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5-денний строк з дня вручення йому даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Розяснити позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.П. Бородавка