ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі (Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго посилалися на те, що між ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго та ОСОБА_1 18 вересня 2008 року було укладено договір №0442042 про користування електричною енергією. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо сплати за спожиту електричну енергію за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 3 945, 91 грн., та за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних у розмірі 3 818 грн. 88 коп. На підставі викладеного ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго просили суд стягнути із ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 7 764 грн. 79 коп. та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7 764 грн. 79 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго судовий збір в розмірі 1 378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду від 24 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго просили заочне рішення суду від 24 лютого 2017 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.150, 151).

18 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» було укладено договір №0442042, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 у необхідних обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (п. 1.1., 2.15 договору) (а.с.6, 7).

ОСОБА_1 не належним чином виконував свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиту електроенергію.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію становить 7 764 грн. 79 грн.: яка утворилася за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року 3 945 грн. 91 коп., та за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних - 3 818 грн. 88 коп.(а.с.9-13).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго», суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованості, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми , якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року № 1357.

За правилами вищевказаної статті, споживач зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357 розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 48 Правил споживач несе відповідальність перед енергопостачальником за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.150, 151).

18 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» було укладено договір №0442042, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 у необхідних обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (п. 1.1., 2.15 договору) (а.с.6, 7).

Встановлено, що ОСОБА_1 не належним чином виконував свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиту електроенергію.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію становить 7 764 грн. 79 грн.: яка утворилася за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року 3 945 грн. 91 коп., та за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних - 3 818 грн. 88 коп.(а.с.9-13).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, 01 листопада 2016 року ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго просили суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 7 764 грн. 79 коп., яка утворилася за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року 3 945 грн. 91 коп., та за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних - 3 818 грн. 88 коп. (а.с.2, 3).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначав, що судом першої інстанції справа розглядалася без його участі та було ухвалено заочне рішення у даній справі, з яким він не погоджується, оскільки судом враховано суму заборгованості за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року у розмірі 3 945 грн. 91 коп., нарахування якої знаходиться поза межами загального трирічного строку позовної давності (а.с.114).

Рішенням загальних зборів ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго перейменоване - в АТ ДТЕК Дніпровські електромережі (а.с.183-193).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що відповідач просив суд про застосування строків позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року у розмірі 3 945 грн. 91 коп. не підлягають задоволенню у зв`язку із спливом строків позовної давності.

Стосовно вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за спожиту електроенергію за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року у розмірі 2 852 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 120 грн. 03 коп. та суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 873 грн. 27 коп., слід зазначити, що позивачем було надано суду відповідний розрахунок такої заборгованості, і вимоги в цій частині є обгрунтованими, заявлені позивачем в межах строків позовної давності та є такими, що підлягають задоволенню (а.с.13).

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості, не було враховано всі платежі, є необґрунтованими належними доказами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року у розмірі 2 852 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 120 грн. 03 коп. та суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 873 грн. 27 коп., які були заявлені позивачем в межах трирічного строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач.

Вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію за період з 03 січня 2003 року по 11 жовтня 2013 року у розмірі 3 945 грн. 91 коп. не підлягають задоволенню у зв`язку із спливом строків позовної давності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ ДТЕК Дніпровські електромережі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі (Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі (Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі заборгованість за спожиту електроенергію за період з 11 жовтня 2013 року по 11 квітня 2016 року у розмірі 2 852 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 120 грн. 03 коп., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 873 грн. 27 коп. та судовий збір у розмірі 648 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді