Справа № 450/1089/19 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/2883/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевич А.В.

розглянувши у розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2019 року, постановлене в складі головуючого судді Мельничука І.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" в особі Відділення №1 за адресою: Львівська область, Пустомитівський район с.Солонка, вул. Василя Стуса, 2а про захист прав споживача та відшкодування збитків внаслідок пошкодження товару, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача збитки за пошкоджений телевізор в розмірі 14 300 грн. 00 коп. та відшкодувати розмір понесених судових витрат.

В обґрунтування позову покликався на те, що 29.01.2019 року між ним та відповідачем, в особі Відділення №1 (Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Василя Стуса, 2а) було досягнуто згоди та укладено угоду на перевезення товару, про що свідчить накладна № НОМЕР_1 (копія - додається). Позивач був споживачем послуг з перевезення товару і мав право на належну якість обслуговування, як передбачено ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідач був зобов`язаний надати йому якісну послугу з перевезення товару, що гарантовано ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення телевізора марки Самсунг 55, вартістю 14 300 гривень. Товар мав бути доставлений у м. Стрий Львівської області (Відділення № 1 в с. Грабовець на вул. Поповича, 11а). Товар був оглянутий та прийнятий відповідачем для перевезення. Жодних зауважень щодо технічного стану телевізора, упаковки чи упакування у відповідача не було. Позивач відправляв новий телевізор Самсунуг 55 в робочому стані без будь-яких недоліків чи дефектів. Телевізор був запакований в заводське упакування без буд-яких пошкоджень упакування. Це підтверджує перевірка відповідача перед відправленням, яка ніяких несправностей або пошкоджень телевізора чи упаковки не виявила. Це підтверджують фактичні дії відповідача про прийняття товару до перевезення. Це також можуть підтвердити свідки, яким відомо, що позивач відправляв новий та справний телевізор. Перед прийняттям товару до перевезення, товар був докладно оглянутий відповідачем, про що свідчить накладна в якій зазначено: «товар оглядали повна комплектація». Позивач зазначає, що на час перевезення товар був застрахований.

Разом з тим, в пункт призначення телевізор прибув в несправному стані - пошкоджена матриця телевізора, тріснутий пінопласт, що підтверджує акт від 06.02.2019 року. Це означає, що товар був пошкоджений під час його перевезення.

06.02.2019 року та 15.02.2019 року позивач звертався до відповідача з письмовими претензіями про відшкодування збитків. У задоволені претензій було відмовлено, а тому за захистом порушеного права, позивач звернувся до суду.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» в особі Відділення № 1 за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Василя Стуса, 2а про захист прав споживача та відшкодування збитків внаслідок пошкодження товару відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам та матеріалам справи, судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог покликається на те, що відповідач мав забезпечити товар, оформлений експрес накладною № 4351 від 29.01.2019 року під час його перевезення, попередити його знищення чи пошкодження, однак цього обов`язку не виконав, що призвело до заподіяння збитків у розмірі знищеного телевізора.

Зазначає, що в актах від 04.02.2019 року та від 06.02.2019 року існують розбіжності між ними. Так, в акті від 04.02.2019 року, який був складений без його участі вказується, що внутрішня упаковка «ціла», а в акті від 06.02.2019 року «тріснутий пінопласт». Це свідчить про те, що відповідач намагається уникнути відповідальності і складає документи на свою вигоду. Суд даної обставини не перевірив. Наведене свідчить, що товар був пошкоджений під час його транспортування.

Щодо вартості збитку, то зазначає, що товар телевізор SmartTVSamsungUE55NU7102 був придбаний у польської спеціалізованої фірми за ціною 1 847, 08 злотих, про що свідчить чек та накладна.

Відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення телевізора, вартістю 14 300 грн. У п. 7.2.2 Публічного договору вказано, що у разі пошкодження відправлення замовнику повертається сума, що дорівнює його оголошеній вартості.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову 14 300 грн.00 коп., що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що згідно експрес-накладної № 4351 від 29.01.2019 року з відділення № 1 с. Солонка, Львівської області, ТзОВ «Нова Пошта» ОСОБА_1 було відправлено вантаж (телевізор) до відділення № 1 м. Стрий, с. Грабовець, TзOB «Нова пошта» для ОСОБА_2 . Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 14 300 грн. 00 коп. Повний опис відправлення: телевізор.

При складанні товарно-транспортної накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами публічного договору (публічна оферта), розміщеного на офіційному сайті www.novaposhta.ua та відповідно засвідчив, що ознайомлений з умовами надання послуг TOB «Нова пошта».

При отриманні вантажу за адресою одержувача, працівником ТОВ «Нова Пошта» та одержувачем було виявлено його пошкодження, а саме: при огляді телевізора, пакування якого зовні і всередині ціле, при підключенні до живлення виявлено пошкоджену матрицю.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно із частиною 3 статті 917 ЦК України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Нормами частини 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши експрес-накладні та передавши вантаж, позивач погодився з умовами публічного договору у формі договору приєднання.

Відповідно до пункту 7.2.7 Публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (сохранність) відправлення або його нестачу у випадках. Якщо відправлення передається одержувачу або відправнику у цілій/ неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення.

Згідно з пунктом 7.2.12 публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

А згідно пункту 7.2.13 Публічного договору: експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, належним чином дослідивши докази і вірно застосувавши норми права, правильно виходив з того, що позивач своїх вимог, а також неправомірність дій відповідача не довів, а відповідач довів відсутність своєї вини, оскільки цілісність упаковки, як під час передачі товару на перевезення, так і під час його отримання вантажоодержувачем доведена, фізичного руйнування чи впливу на упаковку або товар не було, а, отже, несправність телевізора (пошкодження матриці) виникла не під час перевезення вантажу та поза межами передбаченої цивільно-правової відповідальності перевізника.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки у даній справі колегія суддів прийшла до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат не вирішується.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 15 листопада 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.