Справа № 640/3632/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Бородіної Н.М.

при секретарі Кострової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_2 , ПрАТ СК «Інтер- Поліс», про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму 112879 в якості відшкодування матеріальних збитків в наслідок ДТП та витрати на правову допомогу в сумі 11500 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач ОСОБА_2 05.01.2017року керував автомобілем Хонда д.н. НОМЕР_1 та порушивши вимоги п.п.12.1,12.4 ПДРУ та допустив зіткнення з автомобілем Тайота д.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3 .. В наслідок зіткнення сталося відокремлення частини кузова від автомобіля Хонда р.н. НОМЕР_1 , яка в некерованому стані змістилась на зустрічну смугу руху та зіткнулась з автомобілем Dacia Logan д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався за автомобілем Тайота д.н. НОМЕР_2 . Вироком суду,який набрав законної сили водія автомобілю Хонда д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. відокремлені частини кузова автомобіля Хонда д.н. НОМЕР_1 відлетіли та вдарили в передню частину автомобіль Volkswagen Caddi д.н. НОМЕР_4 , на якому рухався позивач в момент зіткнення автомобілів. Однак позивача не було включено в коло потерпілих по вказаному кримінальному провадженню. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Позивач звернувся до страхової про сплату відшкодування, однак йому дуло відмовлено оскільки у вказаному вироку суду відсутнє документальне підтвердження того, що автомобіль позивача було пошкоджено в наслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 .

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачем ОСОБА_2 наданий відзив на позов, в якому зазначає, що вважає позовні вимоги незаконними оскільки з наданих позивачем документів не вбачається наявність винних дій відповідача ОСОБА_2 у пошкодженні автомобіля позивача.

Відповідач, ПрАТ СК «Інтер-Поліс», в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.09.2017року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_2 , 05.01.2017року о 17.00 год. керував технічно справним автомобілем «Honda Accord» д.н. НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п.2.9 (а), п.12.1, п.12.4 ПДР України та не впоравшись з керуванням свого автомобілю виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із автомобілем Тайота д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась у зустрічному напрямку по вул. Г. Праці за сторони вул. Жілярді в напрямку Барабашово по своїй смузі руху. В наслідок зіткнення сталося відокремлення частини кузова від автомобіля Хонда д.н. НОМЕР_1 , яка в некерованому стані змістилась також на зустрічну смугу руху та зіткнулась з автомобілем Dacia Logan д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул. Г.Праці зі сторони вул. Шевченко в напрямку вул. Барабашово за автомобілем Тайота д.н. НОМЕР_2 . Вирок набув законної сили.

За ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою щодо здійснення страхового відшкодування по ДТП, що сталася 05.01.2017року з вини ОСОБА_2 , однак листом ПрАТ СК «Інтер-Поліс» позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Суд зазначає, що згідно ст.1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК - особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та для інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦКУ - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Тобто, правовою підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

Зазначеним вище вироком суду підтверджений факт, що ДТП 05.01.2017року сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , однак в матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль позивача Volkswagen Caddi д.н. НОМЕР_4 було пошкоджено в наслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_6

Не містять таких відомостей і матеріали кримінальної справи №640/6760/17 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 ККУ, які були досліджені судом під час судового розгляду.

На підтвердження факту отримання автомобілем позивача пошкоджень у вказаній ДТП останнім надано копію витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_2 , лист СУ ГУНП в Харківській області та договір на ремонт транспортного засобу, рахунок-фактура та рахунок на оплату.

Однак, зазначені документи не підтверджують причинний зв`язок між діями відповідача ОСОБА_6 та шкодою, яка завдана автомобілю позивача.

Тобто, відсутня сукупність таких обставин, які є обов`язковими для покладення на особу відповідальності за завдану шкоду: протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок безпосередньо між діями відповідача і шкодою, завданою позивачу.

Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача ОСОБА_6 відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу.

Крім того, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В матеріалах кримінальної справи №640/6760/17 міститься поліс АЕ/6148667 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Honda Accord» д.н. НОМЕР_1 у ПАТ страховій компанії «Інтер-Поліс».

Однак, враховуючи відсутність документального підтвердження, що автомобіль Volkswagen Caddi д.н. НОМЕР_4 було пошкоджено в наслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_6 , який керував автомобілем «Honda Accord» д.н. НОМЕР_1 , підстави для стягнення страхового відшкодування з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відсутні.

За відсутності доказів в підтвердження заявлених вимог, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача;

Враховуючи відмову від позовних вимог, підстави для стягнення витрат на правничу допомогу та судового відстуні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (ЄДРОПУ 19350062, м. Київ вул. Володимирівська б. 69) про відшкодування шкоди , заподіяної в наслідок ДТП,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст рішення виготовлений 18.11.2019р.

Суддя Бородіна Н.М.