ЄУН № 337/5435/18
Провадження № 2/337/536/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

На розгляді Хортицького районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна придбаного під час шлюбу та визнання права власності на нього.

Провадження по справі відкрито судом 18.01.2019 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просила забезпечити її позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності звязку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Крім того, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо) яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; а також інших учасників судового процесу;наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також у своїй Постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (надалі Постанова), Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви осіб, що беруть участь у справі. Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому при наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених ч. 4 зазначеної статті. Неприпустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили. Від забезпечення позову потрібно відрізняти окремі дії, які вживаються у звязку із судовим спором самими сторонами.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Вони застосовуються лише до позовів про визнання і про присудження.

Значення цього інституту цивільного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Крім того, ухвалюючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суддя виходить з того, що є достатні підстави, що дозволяють вважати, що відповідач або інші особи є порушником права позивача, і при цьому суддя також виходить з сутті позовних вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому незастосування заходів забезпечення позову за наявності для цього підстав, само по собі може потягти неможливість або ускладненість при виконанні судового рішення, що являлось би порушенням права на справедливий судовий розгляд за змістом ст. 6 Конвенції, оскільки виконання рішення суду є складовою, невідємною частиною судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 15.08.1998 року по 07.09.2018 року. Під час шлюбу подружжя придбало майно: а саме житловий будинок загальною площею 54 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17, зареєстрований в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за реєстровим номером 201 від 17.07.2001 року; нерухоме майно трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,16 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м. 11.06.2009 року за договором купівлі продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним номером № 2500 та зареєстрований в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 251, номер запису 37019, реєстраційний номер 14904309; земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.2123 га, кадастровий номер :09:002:0014 розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17. Право власності на земельну ділянку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером запису 6656061; транспортний засію автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307 випуск 2005 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Позивачка звернулася до суду з позовом про поділ майна придбаного під час шлюбу та визнання права власності на нього.

Оскільки незастосування заходів забезпечення позову може потягти неможливість або ускладненість при виконанні судового рішення, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на житловий будинок загальною площею 54 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0.2123 га, кадастровий номер :09:002:0014 розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17. В частині заборони ОСОБА_2 використовувати транспортний засію автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307 випуск 2005 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відчужувати його, передавати у користування третім особам необхідно відмовити, оскільки суду не надано доказів належності транспортного засобу ОСОБА_2 на праві власності.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151.152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (70010 Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), а саме:

-житловий будинок загальною площею 54 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, яке зареєстроване в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за реєстровим номером 201 від 17.07.2001 року;

-трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,16 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу посвідченому 11.06.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером № 2560.

-земельну ділянку площею 0.2123 га, кадастровий номер :09:002:0014 розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Тернівка, вул.Берегова, 17.

В іншої частині заяву залишити без задоволення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0825.

Суддя: Г.Є. Гнатик