Справа №442/491/19
Провадження №2/442/496/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороблевицької сільської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

22.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.02.2010 на земельну ділянку площею 1,0214 га, розташованої на території Вороблевицької сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серія ВВМ №458222, посвідченого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори 27.09.2004 та зареєстрованого в реєстрі №2-2254.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є сином ОСОБА_3. За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. 01.02.2010 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 1,0214 га, розташованої на території Вороблевицької сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВВМ №458222, посвідченого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої дрогобицької державної нотаріальної контори 27.09.2004 та зареєстрованого в реєстрі №2-2254 та підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №24308235 від 26.07.2010. Крім того, 01.10.2009 помер батько ОСОБА_5 До дня смерті його матері, ОСОБА_3, він постійно проживав та був зареєстрований разом із нею в одному будинку по вул.Миру 45 в с.Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області. Інших спадкоємців ані за заповітом, ані за законом немає. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів. А тому, для захисту своїх спадкових прав, змушений звертатись до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6.

ОСОБА_3 померла 01.02.2010.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1.

Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину а заповітом від 27.09.2004 ОСОБА_3 належало: майновий пай в ТОВ «Дружба» с.Вороблевичі Дрогобицького району на суму 303 грн., а також земельна ділянка площею, 1,0214 га, розташована на території Вороблевицької сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта ЛВ №061159 від 22.01.2004.

Згідно довідки Вороблевицької сільської ради від 08.11.2018 №1355 ОСОБА_3 до дня смерті, яка сталася 01.02.2010 проживала в с.Вороблевичі на вул.Миру 45 дрогобицького району Львівської області. Разом із нею на день смерті проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернувшись до приватного нотаріуса і заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1, він отримав листом від 25.01.2019 №38/01-16 відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив, а також діти та батьки спадкодавця. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що покійна ОСОБА_3 належним чином не оформила правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянки в порядку спадкування, позивач є її спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину та після смерті матері вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 264, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.02.2010 на земельну ділянку площею 1,0214 га, розташованої на території Вороблевицької сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серія ВВМ №458222, посвідченого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори 27.09.2004 та зареєстрованого в реєстрі №2-2254.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Павлів З.С.