Провадження № 2/760/4755/19
Справа №760/9789/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в квітні 2018 р. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням поданої 31.01.2019 р. на виконання вимог ухвали суду від 03.05.2018 р. про залишення позовної заяви без руху, заяви про усунення недоліків, просить:

визнати недійсним заповіт від 08 вересня 2017 р., складений на території ГБУЗ РК Сімферопольської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №6 та посвідчений нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Яценко Авелом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №1-616.

Матеріали позовної заяви з додатками підлягають направленню до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, усі позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають пред`являтися до суду за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про визнання недійсним заповіту від 08 вересня 2017 р., складеного на території ГБУЗ РК Сімферопольської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №6 та посвідченого нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Яценко Авелом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №1-616, яким ОСОБА_3 все її майно, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 .

В даному випадку предметом позову є визнання правочину щодо нерухомого майна недійсним, а тому до вказаних правовідносин мають застосовуватися саме правила виключної підсудності, передбачені ст. 30 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст. 30 ЦПК України даний позов не підсудний Солом`янському районному суду м. Києва, оскільки повинен подаватись за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу якого заявлено позовні вимоги.

З аналізу вищенаведеного слідує, що відповідно до вимог ст. 30 ЦПК України даний спір підсудний загальному місцевому суду, що розташований на території Автономної Республіки Крим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території Україні» визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» було ліквідовано, зокрема Апеляційний суд м. Києва та утворено Київський апеляційний суд, рішенням зборів суддів якого від 2 жовтня 2018 року № 3, днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018 року.

Враховуючи викладене та те, що питання щодо підсудності вищезазначеної цивільної справи Київським апеляційним судом не вирішено, оскільки позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва без попереднього звернення до Київського апеляційного суду для визначення підсудності поданої позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для направлення даної справи до Київського апеляційного суду для виконання вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", а саме визначення підсудності місцевому загальному суду м. Києва.

Керуючись ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст.ст. 23, 27, 30, 187, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, направити до Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Соломянська, 2 А) для визначення підсудності місцевому загальному суду міста Києва та передачі на розгляд відповідному суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.