Ухвала

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 0417/17306/2012

провадження № 61-979ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року у вищезазначеній цивільній справі, яка подана 04 січня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 19 травня 2016 року. 04 серпня 2016 року ухвалою цього ж суду виправлено описку в указаному рішенні.

Касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року у вищезазначеній цивільній справі подана 04 січня 2019 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Проте у касаційній скарзі заявники посилаються на виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, а саме на неповідомлення їх про розгляд справи.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2019 року подану касаційну скаргу було залишено без руху та встановлено заявникам строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску, та надання належних доказів на підтвердження цього, зокрема, щодо невиконання апеляційним судом вимог статті 222 ЦПК України у редакції, чинній на момент апеляційного розгляду, про направлення копії судового рішення протягом двох днів з моменту його складання. Також для підтвердження необізнаності про оскаржене рішення до 15 грудня 2018 року з інших джерел (зокрема, виконавчий напис).

На виконання вимог ухвали касаційного суду від 22 січня 2019 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви, у яких заявники повторно зазначають, що не були обізнані про розгляд справи апеляційним судом, та указують, що суд не надіслав їм вступну та резолютивну частину судового рішення, а також копію повного тексту цього рішення. На думку заявників, це підтверджується їх заявою від 05 листопада 2018 року про направлення їм копій судових рішень та листом суду першої інстанції про надсилання указаних копій судових рішень. Також зазначають, що вперше дізналися про відкриття виконавчого провадження 02 листопада 2018 року, отримавши засобами поштового зв'язку документи про відкриття виконавчого провадження. Документів на підтвердження вищевказаного заявниками не додано.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

На виконання вимог ухвали Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року заявники не надали належних доказів на підтвердження неповідомлення їх про розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки заявниками не надано доказів, що підтверджують існування виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель