КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 752/6339/19

провадження № 22-ц/824/15121/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року у складі судді Шевченко Т.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 листопада 2018 року в м. Києві на проспекті Науки, 63 відбулася ДТП за участі автомобіля «MAZDA» польської реєстрації, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «PEUGEOT 308» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до Європротоколу свою вину в скоєнні ДТП ОСОБА_2 визнав, про що поставив в п.15 Європротоколу свій підпис.

Згідно рахунку-фактури №зн-П089313-1 від 19.03.2019 року вартість запчастин, що підлягають заміні на пошкодженому транспортному засобі «PEUGEOT 308» д.н.з. НОМЕР_2 , та вартість відновлювальних робіт становить 62 651,68 грн.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3999934 від 11.05.2018 автомобіль марки «MAZDA» польської реєстрації, номерний знак НОМЕР_3 на час ДТП був забезпечений ТДВ «Страхове товариство «Домінанта».

Позивач указує, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ТДВ «СК «Домінанта» не припинена. Разом з тим, 07.06.2018 року Національною комісією з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийняла розпорядження № 866 про анулювання ліцензій на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг ТДВ «СК «Домінанта», а саме, на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування.

За таких обставин, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 63 431,68 грн та судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 03 жовтня 2019 року представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно встановлені обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення.

Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок.

Уважає, що потерпілому як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзив на апеляційну скаргу у встановлені судом строки не подав.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України .

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3999934 від 11.05.2018 року автомобіля марки «MAZDA», номерний знак НОМЕР_3 підлягає виконанню саме страховиком.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 16 листопада 2018 року о 08 год. 40 хв. на проспекті Науки, 63 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «MAZDA» польської реєстрації, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до Європротоколу свою вину в скоєнні ДТП ОСОБА_2 визнав, про що поставив в п.15 Європротоколу свій підпис (а.с.12).

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 8)

Згідно рахунку-фактури №зн-П089313-1 від 19.03.2019 року вартість запчастин, що підлягають заміні на пошкодженому транспортному засобі «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_2 становить 62 651,68 грн.

З матеріалів справи убачається, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3999934 від 11.05.2018 автомобіль марки «MAZDA» польської реєстрації, номерний знак НОМЕР_3 на час ДТП був забезпечений ТДВ «Страхове товариство «Домінанта».

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, представник позивача вказує, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем шкоди.

Проте, колегія не погоджується з доводами представника позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц згідно статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності .

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Відповідно до п.п. 33.1.1., 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до п. п. 37. 1., 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як вірно встановлено судом, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «MAZDA» польської реєстрації, номерний знак НОМЕР_3 була забезпечена в ТДВ «СТ «Домінанта». ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. Розмір матеріального збитку у сумі 62 651,68 грн. не перевищує ліміту страхової відповідальності страховика. Проте, як зазначала позивач, станом на час звернення до суду страхове відшкодування не виплачено.

Отже, враховуючи те, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), суд вірного висновку дійшов, що обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3999934 від 11.05.2018р автомобіля марки «MAZDA» номерний знак НОМЕР_3 підлягає виконанню саме страховиком.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд не базуються на нормах діючого законодавства та суперечать практиці, сформованій Верховним Судом у подібних правовідносинах, оскільки покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпілий має право на задоволення своїх вимог шляхом пред`явлення позову до страховика, який несе відповідальність за виконання умов укладеного зі страхувальником договору.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає, а отже, слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підялгає.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай