Справа №339/450/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2019 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Поляниця М. М.
з участю: секретаря судового засідання Ганчар Т.І.
позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 «Про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом»,-
ОСОБА_3 28 грудня 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
2.Просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим будинком №44 по вул. Міцкевича у м.Болехові Івано-Франківської області внаслідок не проживання в даному будинку понад 1 рік без поважних причин. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати - вартість судового збору та послуг адвоката.
Стислий виклад позиції позивача.
3.Заявлені вимоги обгрунтовує тим,що відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в належному їй будинку, але фактично в ньому не проживає з 2003 року, шлюб між ними розірваний в 2006 році. З 2003 року і по даний час відповідач проживає у Республіці Чехії, останніх три роки взагалі не приїзджає в Україну. Перешкод у користуванні цим приміщенням ні вона як власник житла, ні їхні діти йому не чинили. Але коли після 2003 року він приїзджав в Україну, то навіть не заходив в будинок і не ночував, про його приїзд дізналась тільки зі слів знайомих, які його бачили. Його реєстрація позбавляє її можливості отримувати субсидію на комунальні послуги, а також розпорядитись будинком на свій розсуд - продати, подарувати тощо.
4.В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві додатково показавши, що останній раз відповідач був у будинку в 2005 році коли приїхав забрати паспорт для подачі позову про розірвання шлюбу. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, оскільки останній в даному будинку не проживає більше десяти років.
5.Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року (а.с.48-49,57-58). Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходило.
6.Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Процесуальні дії у справі.
7.Ухвалою від 04 січня 2019 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання на 29 січня 2019 року (а.с.22-26).
8.Ухвалою від 11 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 год. 28 лютого 2019 року (а.с.54-56)
9.Протокольною ухвалою від 28 лютого 2019 року судове засідання відкладено у звязку з неявкою відповідача на 14:00 год. 14 березня 2019 року (а.с.60) та розміщено оголошення на веб-сайт Болехівського міського суду про виклик до суду відповідача (а.с.62-63).
10.Судом 14 березня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
11.Суд, вислухавши покази позивачки, свідківвивчивши та дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, давши їм правову оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
12.Як встановлено судом, рішенням Болехівського міського суду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб 28 квітня 2006 року розірвано (а.с.11)
13. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул.Міцкевича,44 в м.Болехів (а.с.7)
14.Довідкою Болехівського ККП Івано-Франківської області від 20.12.2018 підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також по даній адресі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.6).
15.Про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації у будинку по вул. Міцкевича,44 м.Болехів Івано-Франківської області з січня 2003 року підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов від 9.02.2017,29.06.2017,15.02.2018 (а.с.8-10)
16.З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що вони є сусідами позивачки, відповідача по справі бачили приблизно десь в 2005 році і то тільки один раз, більше його не бачили.
17.З рішення Болехівського міського суду від 28 квітня 2006 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.11)
Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви їх застосування.
18.Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
19.У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
20.Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.
21.Статтею 33 Конституції України передбачено вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.
22.Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю
23.Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
24.Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
25.В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
26.Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
27.Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Мотиви суду.
28.Отже, доказів на підтвердження того, що позивачка своїми діями заважала праву проживання відповідачу в домоволодінні і він примусово залишив житлове приміщення судом не здобуто.
29.Позивачка у своєму позові стверджує, що відповідач з 2005 року, тобто більше десяти років, не проживає у житловому будинку, власником якого є вона.
30.У суду не має підстав ставити під сумнів покази допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду які показали, що добре знають позивачку по справі, оскільки вони є близькими сусідами. Відповідача буде давно бачили, приблизно десь в 2005 році і того тільки один день, більше його не бачили
31.Судом достовірно встановлено, що відповідач не несе ніяких обов'язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, однак за комунальні послуги позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі.
32.Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету.
33.Позивачка довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що відповідач більше 10 років залишив вказаний будинок, не проживає в ньому, не сплачує комунальні послуги, не здійснюють догляд за ним, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.
34.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належному позивачці домоволодінні більше десяти років, втративши інтерес до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.
35.У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 704.80 грн. (сплата судового збору при подачі позовної заяви ) та 10 грн. витрат за послуги банку.
36.Підлягають стягненню сплачені позивачкою 500 грн. за послуги адвоката, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера №30.
На підставі наведеного ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2 "Про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом" - задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Болехів, вул. Міцкевича,44, Івано-Франківської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок,10 (десять) грн. витрат за послуги банку та 500 (пятсот) грн. витрат по оплаті правової допомоги адвоката.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
Позивач: ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання:ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідач: ОСОБА_2 - місце реєстрації вул. Міцкевича,44м. Болехів Івано-Франківської області.
Повний текст судового рішення буде виготовлено 14 березня 2019 року.
Суддя М.М.Поляниця
Повний текст судового рішення виготовлено 14 березня 2019 роук