Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 636/3004/17

провадження № 61-2054св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року в складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Котелевець А. В., Піддубного Р. М.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог заяви

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти за попередній період , починаючи з липня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 25 червня 2005 року по 26 серпня 2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з ним і знаходиться на його утриманні. З липня 2015 року ОСОБА_2 переїхала на постійне проживання в іншу країну і з цього часу матеріальну допомогу на утримання доньки надавала лише періодично, в незначних сумах, після його наполегливих прохань. Відповідач відмовляється у добровільному порядку від забезпечення доньки матеріальною допомогою у розмірі, необхідному для забезпечення її нормального розвитку.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06 вересня 2017 року з моменту звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні інших позовних вимог щодо стягнення аліментів за попередній період з липня 2015 року відмовлено.

Додатковим рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 травня 2018 року ухвалено доповнити резолютивну частину рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, абзацом четвертим та п`ятим наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Харкова, паспорт НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання».

Абзац четвертий вважати абзацом шостим відповідно.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 лютого 2018 року в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 липня 2015 року до 06 вересня 2017 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд зазначив, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів, починаючи з 01 липня 2015 року по 06 вересня 2017 року, належить задовольнити, оскільки судом встановлено ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дочки з часу припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_4 аргументована тим, що апеляційний суд порушив норми матеріального права та процесуального права, ухваливши постанову, яка не відповідає фактичним обставинам та доказам, встановленим судом. Апеляційний суд розглянув справу у її відсутності, при цьому судом належним чином не було повідомлено її, як відповідача, та її представника - ОСОБА_5 про дату та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 . Позивач не надав докази її ухилення від сплати аліментів.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_6 надійшов відзив,в якому він просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 відмовити, постанову апеляційного суду залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2005 року по 26 серпня 2016 року, від якого мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає з позивачем.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналіз глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яке буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 191 СК України, в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що вжив заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналіз статті 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Апеляційний суд, встановивши факт ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дочки з часу припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 , та на те, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів, дійшов правильного висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні аліментів з відповідача за минулий період з 01 липня 2015 року по 06 вересня 2017 року та задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що її не було повідомлено належним чином про час розгляду справи апеляційним судом, оскільки зворотнє повідомлення про направлення їй судового повідомлення на 19 липня 2018 року на 10 годину 20 хвилин містить відмітку про повернення 23 липня 2018 року (тобто після розгляду справи судом) та не містить відмітки про вручення (а.с. 139). Такі твердження є безпідставними, оскільки на цьому зворотньому повідомленні є відмітка працівника відділення поштового зв`язку про вручення зазначеного судового повідомлення особисто ОСОБА_2 12 липня 2019 року, тобто за сім днів до судового засідання, що свідчить про належне інформування вказаного учасника справи про дату, час і місце судового засідання.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваної постанови апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель