22-ц/804/2295/19
223/852/18

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року м. Маріуполь
Єдиний унікальний номер 223/852/18
Номер провадження 22-ц/804/2295/19
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,
секретар судового засідання Герасимова Г.Є.,
відповідач - Державне підприємство «Шахта імені М.С. Сургая»,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 червня 2019 року у складі судді Дочинець С.І.,
У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення заробітної плати та про стягнення заробітної плати за час виконання депутатських повноважень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 30 липня 1999 року по теперішній час працює електрослюсарем підземним у Державному підприємстві «Шахта ім. М.С. Сургая». В травні 2017 року позивач працював два дня на свята, а саме 02 травня та 09 травня у дві зміни, тобто фактично відпрацював 19 робочих змін по шість годин: 15 звичайних робочих змін та 4 зміни на свята. За роботу у святкові дня позивачеві було нараховано доплату в одинарному розмірі лише за дві святкові робочі зміни - позивач отримав нарахування за 17 робочих змін в одинарному розмірі та доплату у розмірі двох одинарних змін, у зв`язку з чим не отримав частину заробітної плати у розмірі 1219,68 гривень.
Окрім того, позивач з 26.11.2015 року набув повноважень депутата Вугледарської міської ради сьомого скликання. 23 червня 2018 року як депутат Вугледарської міської ради він брав участь у пленарному засіданні 31 чергової сесії Вугледарської міської ради. Але з відомостей про оплату праці за червень 2018 року з`ясував, що нарахування за виконання депутатських повноважень 23 червня відсутні, а у липні 2018 року позивачеві за 23.06.2018 року було нараховано середній заробіток лише за чотири години, а не за шість годин, яка за робочу зміну. Аналогічно позивачеві був нарахований середній заробіток не в повному обсязі за час виконання депутатських повноважень 17.08.2018 року, 25.09.2018 року та 19.10.2018 року. До цього часу позивачеві завжди відповідачем нараховувався середній заробіток виходячи з розміру середньоденної заробітної плати, тобто за всю робочу зміну (6 годин).
04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року позивач, перебуваючи у щорічній відпустці, виконуючи свої депутатські повноваження, був присутній на засіданнях постійної комісії та пленарних засіданнях Вугледарської міської ради, у зв`язку з чим за заявою ОСОБА_1 відпустка останнього була подовжена на чотири дні, однак не здійснено нарахування заробітної плати за чотири вищезазначені дні виконання депутатських повноважень. Раніше за час виконання депутатських повноважень під час відпустки, позивачеві підприємство продовжувало відпустку та нараховувало середньоденний заробіток за ці дні, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою по перерахунок оплати заробітної плати за 23.06.2018 року та нарахування оплати за 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.
В подальшому позивачем ОСОБА_1 була надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позову позивач просив суд:
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованих коштів за час виконання депутатських повноважень 23.06.2018 року, 17.08.2018 року, 25.09.2018 року, 19.10.2018 року, 23.11.2018 року, 18.01.2019 року та 15.02.2019 року із розрахунку середньоденної заробітної плати за всю робочу зміну;
- зобов`язати відповідача нарахувати позивачеві кошти у сумі 1910,92 гривень за час виконання депутатських повноважень 23.06.2018 року, 17.08.2018 року, 25.09.2018 року, 19.10.2018 року, 23.11.2018 року, 18.01.2019 року та 15.02.2019 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу кошти у сумі 1872,56 гривень за час виконання депутатських повноважень 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року під час перебування у щорічній відпустці;
- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу кошти у сумі 1219,68 гривень за фактично відпрацьовані зміни у святкові дні;
- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу доплати в сумі 800,13 гривень;
- стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 5803,29 гривень та виплатити одночасно з виплатою заробітної плати;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з травня 2017 року по травень 2018 року з урахуванням недонарахованих коштів та урахуванням всіх необхідних податків та соціальних внесків згідно чинного законодавства;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з липня 2018 року по лютий 2019 року з урахуванням недорахованих коштів за час виконання депутатських повноважень та урахуванням всіх необхідних податків та соціальних внесків згідно чинного законодавства.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 заявив про залишення без розгляду вимог позову в частині зобов`язання Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» нарахувати йому кошти у сумі 1219,68 гривень за фактично відпрацьовані зміни у святкові дні, оскільки зазначені вимоги були виконані відповідачем в позасудовому порядку.
Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 14 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» нарахувати позивачу кошти в сумі 1219,68 грн за фактично відпрацьовані зміни у святкові дні залишені без розгляду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» про стягнення заробітної плати відмовлено.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 10 липня 2019 року виправлено описку в рішенні суду вказана правильна дата ухвалення рішення 14 червня 2019 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, і посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове про повне задоволення вимог.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не враховані обставини справи, що суттєво впливають на застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та є недоведеними. Докази оцінені необ`єктивно, судом не мотивовано, чому не прийняті до уваги розбіжності в наданих відповідачем документах, що стосуються графіку роботи позивача у дні, за які він просить стягнути неповно виплачену заробітну плату.

Доводи апеляції щодо обставин, які суд не прийняв до уваги, аналогічні позовним вимогам.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, де зазначив, що доводи скарги є безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції є законним та правильним.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, заперечення представника відповідача - ОСОБА_2 .М ОСОБА_3 , яка просила залишити рішення без змін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 02.08.1999 року по теперішній час працює на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» електрослюсарем підземним 5 розряду (а.с. 62).

Судом позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача нарахувати позивачу кошти в сумі 1219,68 грн за фактично відпрацьовані зміни у святкові дні залишені без розгляду за клопотанням позивача. Позивач в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду, задовольнити його вимоги в повному обсязі, але колегії суддів пояснив, що фактично не оскаржує рішення в частині залишення без розгляду частини його вимог, оскільки спірні суми йому виплачені, предмету спору немає. Також пояснив, що погоджується із висновками суду про відсутність підстав нарахувати йому суму 800,13 гривень, оскільки це питання вирішено у відповідності до закону, на його думку, і в цій частині рішення також не оспорює.

У відповідності до положень частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому апеляційний суд перевіряє тільки вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих коштів за час виконання депутатських повноважень 23.06.2018 року, 17.08.2018 року, 25.09.2018 року, 19.10.2018 року, 23.11.2018 року, 18.01.2019 року, 15.02.2019 року із розрахунку середньоденної заробітної плати за всю робочу зміну, та нарахування позивачеві коштів у сумі 1910,92 гривень; і про перерахунок і стягнення заробітної плати за 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року під час перебування у щорічній відпустці.

Судом встановлено, що згідно з довідкою Вугледарської міської ради №1/36-1214 від 05.11.2018 року ОСОБА_1 23.06.2018 року, 06.07.2018 року, 17.08.2018 року, 19.10.2018 року брав участь у пленарних засіданнях сесії та 04.07.2018 року, 17.07.2018 року у засіданнях постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, правової та регуляторної політики, впровадження реформ, правопорядку, захисту прав громадян, роботі з громадськими об`єднаннями Вугледарської міської ради сьомого скликання (а.с. 46).

Відповідно до наказу ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №522-к від 23.06.2018 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 23.06.2018 року для участі у роботі постійних комісій міської ради. Згідно з довідкою Вугледарської міської ради від 23.06.2018 року позивач 23.06.2018 року з 10.00 години до 14.10 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 52, 53, 83).

Відповідно до наказу ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №689-к від 17.08.2018 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 17.08.2018 року для участі у роботі постійних комісій міської ради. Довідкою міської ради від 17.08.2018 року підтверджено, що позивач 17.08.2018 року з 10.00 години до 12.45 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 54, 55, 82).

Згідно з наказом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №788-к від 25.09.2018 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 25.09.2018 року для участі у роботі постійних комісій міської ради, а як вбачається з довідки міської ради від 25.09.2018 року, позивач 25.09.2018 року з 11.00 години до 14.00 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 81, 107, 106).

Відповідно до довідки №19 від 20 лютого 2019 року, виданої Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая», ОСОБА_1 за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року виконував депутатські повноваження (участь у роботі пленарних засідань): 19.10.2018 року, 23.11.2018 року, 18.01.2019 року, 15.02.2019 року (а.с. 127).

Відповідно до наказу ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №901-к від 19.10.2018 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 19.10.2018 року для участі у роботі постійних комісій міської ради, а згідно з довідкою міської ради від 19.10.2018 року позивач 19.10.2018 року з 10.00 години до 11.40 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 56, 57, 80, 128).

Наказом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №1017-к від 23.11.2018 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 23.11.2018 року для участі у роботі постійних комісій міської ради, і як зазначено в довідці міської ради від 23.11.2018 року, позивач 23.11.2018 року з 10.00 години до 12.40 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 109, 110, 129, 168).

Наказом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №72-к від 18.01.2019 року ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 18.01.2019 року для участі у роботі постійних комісій міської ради, і відповідно довідкою міської ради від 18.01.2019 року підтверджено, що позивач 18.01.2019 року з 10.00 години до 12.30 години брав участь у пленарному засіданні (а.с.130, 169).

Як вбачається з наказу ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №175-к від 15.02.2019 року, ОСОБА_1 звільнено від виконання виробничих обов`язків 15.02.2019 року для участі у роботі постійних комісій міської ради, а згідно з довідкою міської ради від 15.02.2019 року позивач 15.02.2019 року з 10.00 години до 12.30 години брав участь у пленарному засіданні (а.с.131, 172).

Позивач 23 липня 2018 року звертався до відповідача з письмовою заявою про надання письмових пояснень щодо відсутності повного нарахування середнього заробітку за час здійснення 23.06.2018 року депутатських повноважень (а.с. 41).

23.07.2018 року ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» повідомило Шаніна І.М., що відшкодування його середньої заробітної плати за фактичний час виконання обов`язків депутата місцевої ради у червня 2018 року буде нараховано у липні 2018 року (а.с. 42).

Згідно з листом ДП «Шаха ім. М.С. Сургая» від 17.08.2018 року, підприємством роз`яснено, що збережено середній заробіток ОСОБА_1 23.06.2018 року за час виконання останнім депутатських повноважень, який збігається з його робочим часом, що у відповідності до довідки Вугледарської міської ради від 23.06.2018 року №2/36-0660 та графіку роботи електрослюсаря підземного ДПС ОСОБА_1 становило чотири години.

Статтею 119 КЗпП України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Частинами 1 та 2 статті 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» встановлено, що на час сесії чи засідання постійної комісії місцевої ради, а також для здійснення депутатських повноважень в інших передбачених законом випадках депутат місцевої ради звільняється від виконання виробничих або службових обов`язків.

У разі здійснення депутатських повноважень у робочий час депутату місцевої ради за основним місцем роботи відшкодовуються середній заробіток та інші витрати, пов`язані з депутатською діяльністю, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Судом проаналізовано зазначені положення закону, і суд прийшов до висновку, що за основним місцем роботи відшкодовується середній заробіток депутата місцевої ради за час безпосереднього здійснення депутатських повноважень (участь у сесіях, пленарних засіданнях чи засіданнях постійної комісії місцевої ради), який припадає (збігається) на робочий час депутата за основним місце роботи.

Судом встановлено, що позивачу підприємство середній заробіток лише за час виконання ним депутатських повноважень , тобто, за ті години, що припадали на робочий час останнього за основним місцем роботи.

Відповідач таких обставин не оспорює.

Позивач вказує, що змушений звернутися за захистом порушеного права на оплату праці, оскільки фізично неможливо відпрацювати решту часу, що складає різницю між часом, проведеним на сесії міської ради, та тривалістю робочої зміни, оскільки це пов`язано із особливостями організації робочого процесу у шахті.

Однак будь-яких правових підстав для нарахування позивачу середньої заробітної плати за повну робочу зміну, незважаючи на кількість фактично відпрацьованого часу здійснення депутатських повноважень, ОСОБА_1 не наведено.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що такими виплатами відповідач зменшує його заробіток, що порушує норми Закону України «Про оплату праці» і норми Конституції України, не відповідає обставинам справи. Зі справи вбачається, що відповідач зберігає за ОСОБА_1 середній заробіток саме і в межах часу виконання функцій депутата, що відповідає змісту гарантій, закладених в законі. Отже, протиріччя в діях відповідача, який також правомірно посилався на лист Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 року №2993/0/101-17 «Щодо виплати працівникові окладу (місячної тарифної ставки) у випадку, коли ним не відпрацьовано місячну норму праці», колегія суддів не вбачає протиріччя нормам ст.32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Доводи позивача про те, що до 2018 року підприємство оплачувало йому в повному обсязі середній заробіток під час виконання ним депутатських обов`язків, не мають правового значення для вирішення спору. Як пояснив представник відповідача, підприємство привело нарахування заробітної плати у відповідність до закону.

З урахуванням встановлених обставин, суд правильно вважав, що відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , передбачені ст. 119 КЗпП України та ст. 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», щодо збереження та відшкодування останньому як депутату місцевої ради середнього заробітку за час здійснення депутатських повноважень 23.06.2018 року, 17.08.2018 року, 25.09.2018 року, 19.10.2018 року, 23.11.2018 року, 18.01.2019 року, 15.02.2019 року, а тому підстав для задоволення вимог позову про зобов`язання ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» здійснити перерахунок нарахованих коштів за час виконання депутатських повноважень у вищезазначені дні із розрахунку середньоденної заробітної плати за всю робочу зміну, а не за часи, що збігаються з часом виконання депутатського обов`язку, немає.

Розглядаючи вимоги позову в частині зобов`язання підприємства нарахувати позивачу кошти у сумі 1872,56 гривень за час виконання депутатських повноважень 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року під час перебування у щорічній відпустці, суд встановив наступні обставини.

Позивач у період з 30.06.2018 року по 28.07.2018 року перебував у щорічній відпустці та відповідно до довідок міської ради від 04.07.2018 року, від 06.07.2018 року, від 17.07.2018 року, від 20.07.2018 року за період відпустки 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року, 20.07.2018 року - брав участь у засіданнях постійної комісії та пленарних засіданнях Вугледарської міської ради. Підприємством за особистою заявою ОСОБА_1 було продовжено щорічну відпустку на чотири дні, протягом яких останнім виконувались депутатські повноваження (а.с 44-45).

Згідно з довідкою міської ради від 04.07.2018 року ОСОБА_1 04.07.2018 року з 15.30 години до 17.50 години брав участь у засіданні постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, правової та регуляторної політики, впровадження реформ, правопорядку, захисту прав громадян, роботі з громадськими об`єднаннями (а.с. 85).

Відповідно до довідки міської ради від 06.07.2018 року позивач 06.07.2018 року з 10.00 години до 11.00 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 84).

Згідно з довідкою міської ради від 17.07.2018 року ОСОБА_1 17.07.2018 року з 15.30 години до 16.00 години брав участь у засіданні постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, правової та регуляторної політики, впровадження реформ, правопорядку, захисту прав громадян, роботі з громадськими об`єднаннями (а.с. 86).

Довідкою від 20.07.2018 року підтверджується, що позивач 20.07.2018 року з 10.00 години до 13.25 години брав участь у пленарному засіданні (а.с. 87).

Як вбачається з довідки без номеру від 20 лютого 2019 року, виданої Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая», згідно графіку виходів на працю робітників дільниці ПС, клітьовий ствол за липень 2018 року ОСОБА_1 за планом графіку роботи мав би працювати по першим змінам, п`ятиденний робочий тиждень, а за фактом з 30.06.2018 року по 28.07.2018 року перебував у відпустці (а.с. 126).

Наказом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» №620-к від 26.07.2018 року ОСОБА_1 продовжено щорічну відпустку на 4 календарних дні з 29.07.2018 року по 01.08.2018 року (а.с. 58).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 13.08.2018 року, останній звертався до директора ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» з проханням нарахувати повну заробітну плату за 23.06.2018 року, за виконання обов`язків депутата, та нарахувати оплату за 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року, 20.07.2018 року, за виконання обов`язків депутата під час щорічної відпустки, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати (а.с. 43).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 80 КЗпП України та п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі, зокрема, виконання працівником державних або громадських обов`язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати.

Так, відповідачем на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 80 КЗпП України та п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відпустки», за особистою заявою ОСОБА_1 та у зв`язку з виконанням останнім повноважень депутата місцевої ради під час щорічної відпустки, було продовжено позивачу щорічну відпустку на 4 календарних дні.

Статтею 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» врегульовано, що за основним місцем роботи відшкодовується середній заробіток депутата місцевої ради за час безпосереднього здійснення депутатських повноважень, який припадає (збігається) на робочий час депутата за основним місце роботи.

Судом встановлено, що 04.07.2018 року, 06.07.2018 року, 17.07.2018 року та 20.07.2018 року позивач здійснював повноваження депутата місцевої ради під час перебування у щорічній відпустці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 80 КЗпП України та п.2 ч.2 ст.11 Закону України «Про відпустки», було продовжено щорічну відпустку на 4 календарних дні, однак оплата середнього заробітку за час відпустки була проведена раніше.

Отже, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні таких вимог.

Посилання позивача на те, що суд неправильно оцінив письмові докази по справі спростовуються змістом судового рішення. Так, з довідки (а.с.126) підприємства можливо встановити, що позивач під час відпустки в липні 2018 року у графіку мав би працювати по першим змінам. На думку позивача така довідка надана суду відповідачем навмисно у зв`язку із розглядом спору в суді, а в графіку змін на відпустку в липні 2018 року його зміна не проставлена (а.с.91), що підтверджує відсутність у відповідача на момент виконання позивачем депутатських обов`язків в цей період підстав для визначення нібито першої зміни для ОСОБА_1 ..

Разом з тим, графік виходів на роботу працівників, складений на період відпустки, не може слугувати єдиним і беззаперечним підтвердженням порядку і черговості робочих змін, оскільки складається орієнтовно, для організації безперервності робочого процесу. Довідка підприємства про орієнтовний графік роботи позивача в першу зміну під час відпустки в липні 2018 року не суперечить даному графіку, не спростована іншими доказами. Крім того, такі обставини не мають значення для вирішення справи, оскільки позивач перебував у відпустці, а згідно з законом відшкодовується середній заробіток за час безпосереднього здійснення депутатських повноважень, який припадає (збігається) на робочий час депутата за основним місце роботи.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з травня 2017 року по травень 2018 року з урахуванням недонарахованих коштів та з липня 2018 року по лютий 2019 року, то оскільки судом не встановлено порушень виплати заробітної плати позивачу, а позивач не зазначив, які ще порушення його прав в цей період відбувалися з боку відповідача, то суд також прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення таких вимог.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги, перевірені і проаналізовані апеляційним судом, вищенаведених висновків суду не спростовують. Твердження апеляційної скарги про те, що суд упереджено поставився до позивача, оскільки зазначив про зловживання позивача трудовими правами і правами депутата, не знайшли свого підтвердження. Так, суд дійсно вказував на такі обставини, що є зайвим, оскільки нічим не підтверджується, однак в межах позовних вимог спір вирішений правильно, і це не може слугувати підставою для скасування оскарженого рішення.

Колегія суддів також вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний тест постанови складений 19 листопада 2019 року.

Головуючий Є.Є. Мальцева

Судді: О.М. Пономарьова

Т.Б. Ткаченко