Справа № 309/3042/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря : Балаж Н.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Хустського районного суду ухваленого 02 березня 2017 року головуючим суддею Сідей Я.Я. у справі за позовом ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.12.2006 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №MKGWSE00000291 на суму 5000 грн. строком до 25.12.2009 р. 15.12.2013 р. між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості, йому видали платіжну картку для погашення заборгованості із встановленим на ній кредитним лімітом у 24054,20 грн., зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 10% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. ПАТ «ПриватБанком» було визначено щомісячний платіж у розмірі 2120 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Із даної платіжної картки позивач ніякі кошти не знімав, кредитним лімітом не користувався, а використовував її тільки виключно для погашення боргу по кредитному договору МКGWSE00000291 від 27.12.2006р. шляхом внесення на картку готівки в сумі 2120 грн. і станом на 23.08.2013 р. сплатив борг в загальній сумі 12 720 грн. 08.09.2014 року ПАТ «Приватбанк» звернувся до Хустського районного суду із позовом про стягнення із нього заборгованості в розмірі 31963,49 грн. 49 коп. Суд зобов'язав ухвалою від 27.11.2014 року ПАТ «Приватбанк» надати для огляду кредитну справу ОСОБА_1 Вимогу суду «Приватбанк» не виконав, позовну заяву залишено без розгляду. Однак, ПАТ «Приватбанк» в порушення ч. 2 ст. 258 ЦКУ, що встановлює позовну давність для стягнення неустойки (штрафу, пені, санкцій) терміном в 1 (один) рік, продовжує нараховувати пеню, комісію та штраф і 09.06.20016 року звернувся до нотаріуса в м. Дніпропетровську для здійснення виконавчого напису на загальну суму 42919,55 грн., який 09.06.2016 р. видав виконавчий напис. В даному випадку заборгованість не є безспірною, оскільки позивач не визнає суми нарахованої банком у повному обсязі, позаяк згідно кредитного договору від 27.12.2006 року на загальну суму 5 000 грн. ним сплачено банку 17720 грн., а кредитом по кредитній картці із кредитним лімітом 24054,20 грн. не користувався, а тому сума боргу у розмірі 42919,55 грн. є незрозумілою, надати ж розрахунок боргу відповідач відмовляється. Вважає, що нотаріус не в повній мірі дослідив безспірність даного боргу, а тому просив суд визнати виконавчий напис № 4848 від 09.06.2016 р. на загальну суму 42919,55 грн., виданий нотаріусом Дніпровського нотаріального міського округу Бондар І. М. таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 02 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Хустського районного суду від 31 серпня 2017 року, заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що виконавчий напис видано правомірно, оскільки нотаріусу було надано всі необхідні документи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та надані приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. копії матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 27.12.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір згідно якого останній отримав кредиту на суму 5000 грн. строком на три роки.

15.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду б/н, якою реструктуризовано заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

09.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за №4848, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 44619,55 грн. заборгованості за Генеральною угодою б/н від 15.02.2013 року, що складається з: залишку заборгованості за кредитом - 12259,77грн., залишку заборгованості за відсотками - 3 519,05 грн., пені та комісії - 9 317,41 грн., штрафу - 17 823,32грн. (а.с.213).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року до участі в справі залучено правонаступника померлого - ОСОБА_4

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

З даним висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 (далі по тексту - Порядок), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно пункту 2.3 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як вбачається з копії матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис, ПАТ КБ «ПриватБанк» направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень 01.06.2016 року (згідно штемпелю поштового відділення). Сам виконавчий напис вчинено 09.06.2016 року, тобто до спливу тридцятиденного терміну з моменту надіслання боржнику вимоги про усунення порушень, що свідчить про порушення нотаріусом п.2.3 Порядку.

Крім того, як слідує з виконавчого напису, стягувана заборгованість нарахована за період з 15.02.2013 по 24.05.2016 року, який становить три роки три місяці та дев'ять днів, що суперечить ст.88 ЗУ «Про нотаріат».

Вказане свідчить про те, що вчинення оспорюваного виконавчого напису здійснено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано визнав його таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення без задоволення скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Хустського районного суду від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: