Дата документу 12.03.2019
(№ 2/320/1027/19)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

секретаря Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2, до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення грошових коштів за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом в якому з урахуванням уточнень просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за весь період затримки розрахунку в сумі 51970,00грн. та сплачений судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Уточненні позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 22.10.1998 по 13.04.2018 ОСОБА_1, знаходилася у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго». Під час її знаходження у трудових правовідносинах з Відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата, та на час її звільнення з ПАТ «ЗапорІжжяобленерго», а саме на 13.04.2018 заборгованість по виплаті всіх сум що належали їй при звільненні складає 48582 (сорок вісім тисяч пятсот вісімдесят дві) грн. 17 коп. 13.04.2018 ОСОБА_1 була звільнена на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно наказу № 1474-к від 12.04.2018 року. Вказаним наказом, була також передбачена виплата вихідної допомоги, відповідно до ст. 44 КЗпП України. Однак, в день звільнення ОСОБА_1, тобто 13.04.2018 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно довідки відповідача № 108 від 13.04.2018 року у звязку із звільненням ОСОБА_1 їй було нараховано до виплати: заробітна плата за фактично відпрацьований час у місяці звільнення в сумі 4532,95гривень;грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 3916,09 гривень;вихідна допомога в сумі 20167,56 гривень; з яких утримано (ПДФО, ЄСВ, профвнески, аванс тощо) в сумі 6253,23 гривні. Також, на момент звільнення було нараховано до виплати:заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року в сумі 6732,40 грн;заборгованість по заробітній платі за листопад 2017 року в сумі 2442,52 грн;заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року в сумі 4121,49 грн;заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року в сумі 6556,41 грн;заборгованість по заробітній платі за лютий 2018 року в сумі 2333,09 грн;заборгованість по заробітній платі за березень 2018 року в сумі 4032.89 грн;заборгованість по заробітній платі за квітень 2018 року в сумі 22363,37 грн. Всього до сплати 48582,17 гривень. Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 215 від 23.07.2018 року, станом на 11.07.2018, заборгованість по виплаті, що належали ОСОБА_1 при звільненні складала: заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року в сумі 6732,40 грн; заборгованість по заробітній платі за листопад 2017 року в сумі 2442,52 грн.; заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року в сумі 4121,49 грн; заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року в сумі 6556,41 грн; заборгованість по заробітній платі за лютий 2018 року в сумі 2333,09 грн; заборгованість по заробітній платі за березень 2018 року в сумі 4032.89 грн; заборгованість по заробітній платі за квітень 2018 року в сумі 22363,37 грн. 18.02.2019 відповідач виплатив ОСОБА_1 всю заборгованість по заробітній платі. У зв'язку з тим, що відповідач провів з ОСОБА_1 повний розрахунок при звільненні тільки 18.02.2019, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту остаточного розрахунку пройшло 200 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає: 259,85грн. х 200 робочих днів = 51970грн. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.

29.01.2019 на електронну адресу суду від представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6732,40 грн. і розміру середньоденного заробітку - 259,85грн. заперечень не мають. Водночас, внаслідок встановлення НКРЕКП у період лютий 2015 р. - грудень 2016 р. нульового алгоритму відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», встановлення щодобових додаткових відрахувань коштів з поточних рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» у 2017 та 2018 роках, через борги споживачів за електричну енергію, ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутня можливість вчасно виконувати зобовязання зі сплати податків та заробітної плати власним працівникам, що свідчить про відсутність прямої вини Відповідача перед Позивачем. Таким чином вимоги щодо стягнення середнього заробітку, вважають, повинні бути відхилені. Крім цього, просили в резолютивній частині рішення, у випадку задоволення відповідних вимог, обовязково зазначати після розміру, що розмір (сума) стягнення включає або не включає обовязкові податки і збори (Постанова Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №359/10023/16-ц).

Крім того, 12.03.2019 на адресу суду від представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву аналогічного змісту відзиву, надісланого на електронну адресу суду 29.01.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2018 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не зявилися.

В уточненій позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просив розглядати справу за його відсутності.

Від представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» - ОСОБА_3 07.03.2019 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Здійснення кінцевого повного розрахунку з позивачем 18.02.2019 підтверджують. Просив розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини.

У період з 22.10.1998 по 13.04.2018 ОСОБА_1, знаходилася у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується записами у трудовій книжці АЕ № 026585./а.с.7-12/

Під час знаходження ОСОБА_1 у трудових правовідносинах з ПАТ «ЗапорІжжяобленерго», з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата, та на час звільнення ОСОБА_1 з ПАТ «ЗапорІжжяобленерго», а саме на 13.04.2018 заборгованість по виплаті всіх сум що належали їй при звільненні складає 48582 (сорок вісім тисяч пятсот вісімдесят дві) грн. 17 коп. Підтвердженням факту існування заборгованості є довідка, яка видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 «ЗапорІжжяобленерго» № 108 від 13.04.2018 року./а.с.16/

13.04.2018 ОСОБА_1 була звільнена на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно наказу № 1474-к від 12.04.2018 року./а.с.11/

Вказаним наказом, була також передбачена виплата ОСОБА_1 вихідної допомоги, відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обовязковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум.

Однак, в день звільнення ОСОБА_1, тобто 13.04.2018 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України.

Згідно довідки відповідача № 108 від 13.04.2018 року у звязку із звільненням ОСОБА_1 було нараховано до виплати: заробітна плата за фактично відпрацьований час у місяці звільнення в сумі 4532,95гривень;грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 3916,09 гривень;вихідна допомога в сумі 20167,56 гривень. З яких утримано (ПДФО, ЄСВ, профвнески, аванс тощо) в сумі 6253,23 гривні. Також, на момент звільнення ОСОБА_1 було нараховано до виплати: заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року в сумі 6732,40 грн;заборгованість по заробітній платі за листопад 2017 року в сумі 2442,52 грн;заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року в сумі 4121,49 грн;заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року в сумі 6556,41 грн;заборгованість по заробітній платі за лютий 2018 року в сумі 2333,09 грн;заборгованість по заробітній платі за березень 2018 року в сумі 4032,89 грн;заборгованість по заробітній платі за квітень 2018 року в сумі 22363,37 грн. Всього до сплати 48582,17 гривень./а.с.16/

Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 215 від 23.07.2018, станом на 11.07.2018, заборгованість по виплаті, що належали ОСОБА_1 при звільненні складала: заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року в сумі 6732,40 грн.; заборгованість по заробітній платі за листопад 2017 року в сумі 2442,52 грн.; заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року в сумі 4121,49 грн.; заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року в сумі 6556,41 грн.; заборгованість по заробітній платі за лютий 2018 року в сумі 2333,09 грн.; заборгованість по заробітній платі за березень 2018 року в сумі 4032,89 грн.; заборгованість по заробітній платі за квітень 2018 року в сумі 22363,37 грн./а.с.17/

26 листопада 2018 року відповідач виплатив ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за листопад, грудень 2017 року та січень, лютий, березень, квітень 2018 року.

18.02.2019 відповідач виплатив ОСОБА_1 всю заборгованість по заробітній платі, що підтверджено, як позивачем в уточненій позовній заяві від 25.02.2019, так і відповідачем в заяві його представника від 07.03.2019.

Правова позиція Верховного суду України у справі № 6-2912цс16 від 18.01.2017 передбачає, що відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Окремо необхідно вказати, що після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітній платі роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 29.01.2014 року по справі № 6- 144цс13.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку (Постанова ВСУ від 14.12.2016 по справі № 428/7002/14-ц. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 215 від 23.07.2018 ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата: у лютому 2018 року в розмірі 3243,09 гривень; у березні 2018 року в розмірі 4032,89 гривень. Вищезазначене, також підтверджується довідками ОК-5 Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області./а.с.13-15,17/

Так, в ПАТ «Запоріжжяобленерго», ОСОБА_1 було фактично відпрацьовано робочих днів: у лютому 2018 року - 12 днів, у березні 2018 року - 16 днів, що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати зазначених у розрахункових листах ПАТ «Запоріжжяобленерго» за лютий, березень 2018 року.

Виходячи з цього розмір середньоденної заробітної плати складає (3243,09 гривень + 4032,89 гривень) / 28 робочій день = 259,85 гривень.

У зв'язку з тим, що відповідач провів з ОСОБА_1 повний розрахунок при звільненні тільки 18.02.2019, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту остаточного розрахунку пройшло 200 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає: 259,85грн. х 200 робочих днів = 51970грн.

Щодо заперечень відповідача про неможливість проведення своєчасного розрахунку в звязку з встановлення НКРЕКП у період лютий 2015 р. - грудень 2016 р. нульового алгоритму відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», встановлення щодобових додаткових відрахувань коштів з поточних рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» у 2017 та 2018 роках, через борги споживачів за електричну енергію, в ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутня можливість вчасно виконувати зобовязання зі сплати податків та заробітної плати власним працівникам, що свідчить про відсутність прямої вини Відповідача перед Позивачем, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Суд позбавлений можливості прийняти такі твердження до уваги, оскільки виплата заробітної плати та інших сум, належних працівнику при звільнені, не ставиться законом в залежність від наявності у власника чи уповноваженого ним органу коштів для проведення відповідних виплат.

Таким чином, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення грошових коштів за затримку розрахунку при звільненні є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а.с.1/.

Керуючись ст. ст. 12, 82, 89, 141, 247 ч.2, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2, до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення грошових коштів за затримку розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б.14 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 145, кв. 78, середній заробіток за весь період затримки розрахунку в сумі 51970 (пятдесят одна тисяча девятсот сімдесят) гривень 00 копійок. (сума зазначена без урахування всіх податків та зборів).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б.14 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 145, кв. 78, судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири гривні) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ