Номер провадження 2/521/281/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на частку у домоволодінні, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій просив визнати акт індивідуальної дії КП «ОМБТІ та РОН», правонаступником якого є КП «БТІ» ОМР щодо скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 за договором дарування 33/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_3 з ОСОБА_1 11.07.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 4688, незаконним та скасувати його, визначити розмір ідеальних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є співвласниками вказаного домоволодіння та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з літ «А» - житлове, «К» - гараж, літ «З» - сарай, № 1-4 - огорожа і II - мощення, а також стягнути з відповідачів солідарно судовий збір на користь ОСОБА_1 та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 р. позовні вимоги ОСОБА_1 роз`єднані, виділено в самостійне провадження позовні вимоги до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його.

Отже, після уточнення позовних вимог, представник позивача адвокат Сидорук Д.С. просила визначити розмір ідеальних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до першого варіанту розрахунку часток, відображеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з літ «А» - житлове, «К» - гараж, літ «З» - сарай, № 1-4 - огорожа і II - мощення. Крім того, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що він є власником 33/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , за виключенням літ. «В» та «И». Згідно договору дарування 33/100 частки вказаного домоволодіння, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2011 р. було визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке було видане 11.09.2001 р. на ім`я ОСОБА_3 в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні «И». Даним рішенням також визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 11.07.2002 р. у частині домоволодіння, яке складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні літ. «И». Отже, ОСОБА_1 є власником житлового приміщення літ. «А», гаражу літ. «К» та сараю літ. «З», а також 33/100 часток № 1-4 огородження і 33/100 ІІ мостіння.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на частину домоволодіння у АДРЕСА_1 , яке складається з житлового приміщення, визначеного у технічній документації літ. «В», літньої кухні літ. «И», навіс літ. «М», що складають 12/100 частин домоволодіння. Матеріали зазначеної справи містять довідку КП «ОМБТІ та РОН» щодо розрахунку ідеальних часток, де ОСОБА_4 належить 12/100 часток, ОСОБА_1 33/100 часток, ОСОБА_5 67/100 часток, що в сумі не становить одиницю. Вказане призвело до невірної реєстрації права власності за ОСОБА_2 частки, яка належить ОСОБА_1 . На цей час частка ОСОБА_5 67/100 виділена в окреме домоволодіння. За відсутності вірного розрахунку ідеальних часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неможливо відновити реєстрацію права власності позивача, який був її незаконно позбавлений. Згідно листа КП «БТІ» ОМР від 26.07.2017 р. позивач дізнався, що замість часткового скасування права власності в частині літ. «В» та «И», було скасовано повністю. Виконати перерахунок часток неможливо без згоди співвласника. На запит адвоката отримано листа від 10.07.2017 р., з якої вбачається, що право власності ОСОБА_1 на зазначені частки скасовано на підставі рішення судів Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2010 р., рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р., ухвали ВССУ від 10.11.2011 р., а також повідомлено, що ці дії були проведені у зв`язку з неможливістю визначити решту ідеальних часток. З відповідачем ОСОБА_2 позивач перебуває у спірних судових правовідносинах по інших справах, домовитися про досудовому порядку немає можливості, тому він змушений звернутися до суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 р. у задоволенні заяви представника позивача Сидорук Д.С. про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2017 р. заяву представника позивача Сидорук Д.С. про витребування доказів задоволено, зобов`язано КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської провести перерахунок часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 р. Заяву представника позивача Сидорук Д.С. про забезпечення доказів - задоволено, зобов`язати ОСОБА_2 надати доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, яких суд зобов`язав провести перерахунок частин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 р. заяву представника позивача Сидорук Д.С. задоволено, скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року, якою зобов`язано ОСОБА_2 надати доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2018 р., залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 23.08.2018 р., заяву представника позивача Сидорук Д.С. про призначення судової будівельно-технічної експертизи задовлено частково, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: 1. Який розмір ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 становлять частини, що складаються з літери «А» - житлове, «К» - гараж, «З» - сарай, № 1-4 огорожа, II - мощення та з літери «В», загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літньої кухні «И», навісу «М»? Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов`язано ОСОБА_2 надати доступ судовому експертові Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до приміщення під літ. «В» загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літньої кухні під літ. «И», навіс під літ. «М». У разі необхідності зобов`язати КП «БТІ» ОМР надати доступ судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до інвентаризаційної справи домоволодіння АДРЕСА_1 , провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Судова будівельно-технічна експертиза була призначена також через те, що ОСОБА_2 не надавала доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2018 р. апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 р. про витребування доказів повернуто заявнику.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2019 р. провадження у цивільній справі поновлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 р. роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 , виділивши в самостійне провадження позовні вимоги до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його, передано виділені позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його судді Лічману Л.Г., який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог з присвоєнням нового номера справи та номера провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 р. провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на частку у домоволодінні зупинено, вирішення питання про відвід судді Лічмана Л.Г. передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2019 р. заяву ОСОБА_2 про відвід судді Лічмана Л.Г. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на частку у домоволодінні залишено без розгляду.

В судове засідання представник позивача адвокат Сидорук Д.С. та відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Розовайкін М.Л. повторно не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Від представника позивача адвоката Сидорук Д.С. надійшла заява у якій вона підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами по справі.

Відповідно до договору дарування від 11.07.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М., зареєстрований в реєстрі за № 4688, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 33/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . За заявою власника відчуджені повністю літ. «А», «В» - жилі, «И» - літня кухня, «К» - гараж, «З» - сарай, 33/100 № 1-4 огородження, 33/100 ІІ - мостіння, житловою площею 67 кв.м.

В Довідці КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 1103601.060114 від 30.03.2006 року, зазначається, що власниками домоволодіння під АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , якій належать житловий будинок літ. «Б» та літня кухня літ. «Л», а користувачем є ОСОБА_4 ( т. 1 а.с. 54)

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2007 р., яке набрало законної сили, позов ОСОБА_5 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ спільної часткової власності задоволено, припинено право спільної часткової власності на належні ОСОБА_5 67/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку літ. Б, загальною площею 106,0 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., та самочинно збудованого нерухомого майна - житлового будинку літ. Л, загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 75,2 кв.м., що складається з: 5-1 коридор, площею 2,6 кв.м., 5-2 кухня, площею 5,6 кв.м., 5-3 коридор, площею 3,6 кв.м., 5-4 ванна, площею 2,8 кв.м., 5-5 баня, площею 3,6 кв.м., 5-6 житлова кімната, площею 17,7 кв.м., 5-7 житлова кімната, площею 57,5 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 369,1 кв.м., з них 105,1 кв. є ділянкою загального користування.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011 р., рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2010 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Юрасова А.М., про визнання свідоцтва про право власності у порядку спадкування частково недійсним та визнання договору дарування частково недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 , яке було видане 11 вересня 2001 року на ім`я ОСОБА_3 . Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому на 33/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається із житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». Визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 11 липня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за №4688, - у частині домоволодіння, яке складається із житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». В іншій частині рішення залишино без змін.

Отже, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р. у власності ОСОБА_1 залишилась частка домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку під літ. «А», гаража літ. «К», сарая літ. «З», частина № 1-4 огородження, ІІ - мостіння. Розмір ідеальної частки ОСОБА_1 в домоволодінні апеляційним судом не був визначений.

Рішенням Малиновського райсуду від 23.04.2015 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку під літ. «В» та літньої кухні під літ. «И», навіс літ «М», що складають 12/100 частин домоволодіння. В цьому рішенні не зроблено будь-якої оцінки заочному рішенню Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2007 р., яким припинено право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , за нею визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке раніше складало 67/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

В рішенні суду від 23.04.2015 року є посилання на довідку № 438762.67.14 від 23 квітня 2013 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якій зазначається, що був зроблений виділ 67/100 часток домоволодіння під АДРЕСА_1 в самостійне за адресою: АДРЕСА_1 в рішенні не отримало. ( т. 1 а.с. 49-51)

ОСОБА_2 подала заяву про державну реєстрацію права власності на 12/100 частин домоволодіння, яка була здійснена 07.10.2015 року. Ця обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.07.2017 року. Відомості про інших співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 в Державному реєстрі відсутні. ( т. 1 а.с. 47-48)

Вказані обставини і інформація, яка міститься в Технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 , свідчать, що у цьому домоволодінні залишились два співвласника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з визначеними реальними частками, остаточно невизначеною ідеальною часткою ОСОБА_1 та визначеною ідеальною часткою ОСОБА_2 , без урахування виділу частки ОСОБА_5 в окремий житловий будинок.

Таким чином, виникла правова невизначеність щодо часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у домоволодінні, що перешкоджає державній реєстрації за ОСОБА_1 права власності на належну йому частку.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, визначений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Розділ 3 цієї Інструкції визначає порядок проведення робіт з розрахунку часток об`єктів нерухомого майна.

Розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів.

Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах, при цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

Пунктом 3.3 Інструкції встановлено, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не надає своєї згоди на визначення частки ОСОБА_1 і відповідної зміни своєї частки у праві власності на домоволодіння.

Особливістю цієї справи є те, що право власності ОСОБА_1 на 33/100 часток домоволодіння було зменшене вказаним рішенням апеляційного суду, право власності у ОСОБА_2 на частку домоволодіння, яка раніше належала ОСОБА_1 , також виникло на підставі рішення суду і третій співвласник став власником окремого житлового будинку, що мало своїм наслідком припинення з цим власником права спільної часткової власності.

Отже, ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були встановлені правовстановлюючими документами, в тому числі й рішеннями судів, відповідно до права власності позивача і відповідача на конкретні житлові і господарсько-побутові будівлі, які складають окремі об`єкти нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Ці об`єкти навіть рахуються, як окремі квартири з відповідними номерами.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У Висновку експерта № 18-3698/5332 судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2019 р., виконаної експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції, міститься розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , виходячи зі складу будівель: літ. «А» - житлове, літ. «К»- гараж, літ. «З» - сарай, літ. «В» - житлове, літ. «И» - літня кухня.

Відповідно до першого варіанту розрахунку ідеальних часток літ. «А» - житлове, літ. «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай (57 % є самочинними та в розрахунок ідеальних часток не включені) становлять 1/3 частку, а літ. «В» - житлове, літ. «И» - літня кухня становлять 2/3 частки.

Інші варіанти розрахунку ідеальних часток судом не беруться до уваги, оскільки вони зроблені з урахуванням прибудови «А1» та частки ОСОБА_5 , яка виділена в окрему одиницю.

Таким чином, суд визначає розмір частки ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1 , яка складає 1/3 частку, а ОСОБА_2 - 2/3 частки, а також визнає за позивачем право власності на 1/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: літ. А - житлове, «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай, № 1-4 огорожа, ІІ-мощення.

Зазначене рішення суду є справедливим, відповідає засаді верховенства права та його складовій - принципу правової визначеності і не порушує право власності ОСОБА_2 на частку домоволодіння АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 отримав ефективний засіб юридичного захисту свого права власності, що передбачено ст.13 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. за позовну вимогу немайнового характеру та 5000 грн. - майнового. З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, вказані суми судового збору у розмірі 5640 грн. 00 коп. (5000 + 640) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову від 04.10.2017 р. у сумі 320 грн. 00 коп. та заяву про забезпечення позову від 08.11.2017 р., яка по суті є заявою про витребування доказів, 320 грн. 00 коп. (квитанції про сплату № 29 від 21.09.2017 р. та № 1 від 23.11.2019 р.). У задоволенні заяви адвоката Сидорук Д.С. від 04.10.2017 р. відмовлено. Щодо другої заяви від 08.11.2017 р., яку було задоволено, та яку у зв`язку з неможливістю її виконання за заявою представника позивача адвоката Сидорук Д.С. скасовано, судовий збір стягненню не підлягає. Крім того, сплата судового збору за таку заяву про витребування доказів чинним законодавством не передбачена.

Крім того, ОСОБА_1 згідно акту № 18-3698/5332 від 15.04.2019 р. здачі-приймання висновку судового експерта сплачено 10296 грн. 00 копійок.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Зазначені судові витрати у вигляді сплати судових витрат у зв`язку з проведенням експертизи, пов`язані з безпосереднім інтересом ОСОБА_1 , що має значення для визначення його частки у праві спільної власності, з можливістю подальшого визнання права власності на визначену експертизою частку за цією особою. З врахуванням того, що метою призначення судової будівельно-технічної експертизи є визначення часток двох співвласників спірного домоволодіння - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та, враховуючи засаду пропорційності до предмета спору та ціни позову, значення справи для сторін, суд вважає за можливе покласти дані судові витрати на зазначених осіб в рівних частинах, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягується 5148 грн. 00 коп. (10296 : 2) за проведення експертизи.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються судові витрати у загальному розмірі 10788 грн. 00 коп. (5640,00 + 5148,00).

На підставі зазначеного, суд задовольняє позовні вимоги частково та визначає, що частка ОСОБА_1 у праві власності на домоволодінні АДРЕСА_1 складає 1/3 частку, а ОСОБА_2 - 2/3 частки, та визнає за позивачем право приватної власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: літ. А - житлове, «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай, № 1-4 огорожа, ІІ-мощення.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), - задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у праві власності у домоволодінні АДРЕСА_1 складає 1/3 частку.

Визначити, що частка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у праві власності у домоволодінні АДРЕСА_1 складає 2/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право приватної власності на 1/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: літ. А - житлове, «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай, № 1-4 огорожа, ІІ-мощення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 10788 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 03 грудня 2019 року.

Повне рішення складено 03 грудня 2019 року.

С У Д Д Я: