Провадження №2/389/944/18
Рішення

іменем України

5 березня 2019 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

за участю: представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на будівлі літньої кухні з прибудовою літ. «Е» та літ «е», сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане домоволодіння набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (у другому шлюбі ОСОБА_6) Є.Г. під час шлюбу. В подальшому шлюб між ними розірвано, а спільне майно розподілено в судовому порядку. Так, рішенням Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 у справі №2-190/1985 визнано право власності за ОСОБА_7 на 3/5 частини житлового будинку по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області та виділено в натурі частину будинку, яка включає кімнату «1-7» площею 9,6 кв. м., кухню «1-3» площею 6,9 кв. м., веранду «а» та «а-1» площею 7,27 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення веранда «а» - «1-1» площею 7,6 кв. м. та приміщення «1-2» площею 2,8 кв. м., веранда «а-1» - приміщення «1-8» площею 7,27 кв. м.). Крім того, цим же рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_7 на сарай «б» та половину паркану, що прилягає до її частини будинку. Водогін залишено в спільному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_1, прибудинкову земельну ділянку та двір розділено у відповідності з пропозиціями експерта. За ОСОБА_1 визнано право власності на 2/5 частини житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, та виділено в натурі частину будинку, яка включає кімнату «1-6» площею 10,2 кв. м., кімнату «1-5» площею 7,3 кв. м., частину веранди «а-1» площею 11,6 кв. м. (на плані будинку - стор. 3 технічного паспорту позначено наступним чином: приміщення частина веранди «а-1» площею 11,6 кв. м. - «1-9» площею 11,6 кв. м.). Крім того, за ОСОБА_1 визнано право власності на гараж «В» та погріб «Д» і половину паркану, що прилягає до його частини будинку. Право власності на земельну ділянку за даною адресою ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не набувалося. Таким чином, позивач та ОСОБА_7 набули права спільної часткової власності на даний будинок. У подальшому сарай «б», що був виділений у власність ОСОБА_7, було знесено за взаємною згодою співвласників будинку. Також за взаємною згодою співвласників на території домоволодіння (як на тій частині земельної ділянки, що виділена в користування ОСОБА_1, так і на тій частині земельної ділянки, що виділена в користування ОСОБА_7Г.) ОСОБА_1 у 1989 році збудовано літню кухню (згідно з технічним паспортом літ. «Е») та прибудову до літньої кухні (згідно з технічним паспортом літ. «е»). Крім того, в 1990 році ОСОБА_1 за взаємною згодою з ОСОБА_7 на частині земельної ділянки, що виділена в користування ОСОБА_7, збудовано гараж літ. «Ж» та сарай літ. «З». Усі роботи по спорудженню вказаних будівель виконувалися за кошти ОСОБА_1 за згодою співвласників домоволодіння, оскільки під час будівництва ОСОБА_7 проживала в своїй частині будинку, тому не могла не бачити здійснення будівельних робіт, що підтверджується будинковою книгою, відповідно до якої, вона була зареєстрована в будинку з 18.01.1985 по 21.02.1996. Вказані обставини були встановлені судом і викладені в судовому рішенні Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 у справі провадження №2/389/1217/14 (ЄУН 389/5367/14-ц). Згідно з даним рішенням, споруджені ОСОБА_1 будівлі не є самочинним будівництвом, а тому, відповідно до положень ч.4, ч.5 ст.82 ЦПК України, не потребують доказування. Таким чином, є доведеним те, що будівлі літньої кухні з прибудовою - літ. «Е» та літ. «е» та гаражу - літ. «З» самочинним будівництвом не є і споруджені ОСОБА_3 за власні кошти. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 24.02.2016 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_3 отримав у власність 2/5 частини вказаного житлового будинку. Право власності ОСОБА_3 на 2/5 частини будинку зареєстровано в установленому законом порядку. Таким чином, з моменту укладення договору дарування спірний будинок перейшов у спільну часткову власність ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_6 У подальшому ОСОБА_6 померла 10.01.2016. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частки житлового будинку (з 3/5 частин цього будинку). Право власності ОСОБА_3 на вказані 3/20 частки зареєстровано в установленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/20 часток житлового будинку (з 3/5 частин цього будинку). Право власності ОСОБА_2 на зазначені 9/20 часток також зареєстровано в установленому законом порядку. Таким чином, 3/5 частини спірного будинку перейшли в порядку спадкування в спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Відповідно, до їх спільного користування перейшла й частина земельної ділянки, що була передана в користування ОСОБА_7 рішенням Знамянського районного народного суду Кіровоградської області від 13.08.1985 у справі №2-190/1985, і на якій розташоване майно, що перебуває у їх спільній сумісній власності, але при цьому право власності на земельну ділянку як у ОСОБА_3 так і в ОСОБА_2 відсутнє. Таким чином, ОСОБА_1, який створив нерухоме майно до 1992 року може отримати право власності на це майно.

Позивач у судове засідання не зявився, але його представник у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку Знамянським районним народним судом Кіровоградської області 13.08.1985 у справі №2-190/1985 ухвалено рішення про задоволення позову. Даним рішенням суду за ОСОБА_7 визнано право власності на 3/5 частини домоволодіння на загальну суму 3581 руб. по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області та в порядку поділу передано їй в натурі другу частину будинку, яка складається з кімнати 1-7 площею 7,27 кв. м., сараю «б», половини огорожі до її частини будинку, зобовязавши її зробити дверний отвір №3, закрити дверний отвір з кімнати 1-7 в кімнату 1-6, зробити перегородку №5 у веранду «а-1» площею 19,3 кв. м., а всього на суму 182 руб., як зазначено у висновку експертизи; ОСОБА_1 на праві власності залишено 2/5 частини будинку на загальну суму 2615 руб. та в порядку поділу передано йому в натурі першу частину будинку, яка складається з кімнати 1-6 площею 10,2 кв. м., кімнати 1-5 площею 7,3 кв. м., з веранди «а-1» передати частину її площею 11,6 кв. м., гаражу «В», погребу «Д», половини огорожі, що прилягає до його частини будинку, зобовязавши його також зробити два дверних отвори (1 та 2) у веранді «а-1» з кімнати 1-5 у веранду «а-1», зробити опалювальне вогнище в кімнаті 1-5 та оздоблювальні роботи, а всього на суму 308 руб.; водопровід залишено сторонам у загальному користуванні, земельну ділянку та двір розділити між сторонами відповідно до запропонованого експертизою варіантом поділу згідно з рішенням Знамянського міськнарсуду від 11.01.1984; стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості частин будинку та вартості ремонтних робіт у сумі 609 руб. (а.с.24-25). Вказане рішення розяснено ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2014 (а.с.26).

З мотивувальної частини рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 у справі провадження №2/389/1217/14 (ЄУН 389/5367/14-ц), яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні власником права користування майном, відмовлено, вбачається, що будівництво гаражу та сараю здійснювалося ОСОБА_1 за наявності всіх необхідних дозволів, тобто він не здійснював самочинного будівництва (а.с.27-28).

Договір дарування частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами від 24.02.2016, що укладений дарувальником ОСОБА_1 та обдаровуваним ОСОБА_3, та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2016 свідчать про те, що ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності є власником 2/5 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.19-20, 22).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2017 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2017 вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/20 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.21, 23).

З технічного паспорту на житловий будинок за господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області, виготовленого станом на 10.05.2012, встановлено, що загальна площа будинку 63,3 кв. м., житлова площа 19,80 кв. м. Майно складається з: житлового будинку А, веранди а, веранди а1; господарсько-побутових будівель та споруд: гараж В, вбиральня Г, погріб Д, літня кухня Е, прибудова е, гараж Ж, сарай З, вбиральня К, водогін в, паркан N. Інвентаризаційна вартість майна складає 105491 грн. (а.с.10-14).

З будинкової книги вказаного домоволодіння вбачається, що ОСОБА_7 була зареєстрована за вказаною адресою в період з 18.01.1985 по 21.02.1996 (а.с.15-18).

Згідно з паспортними даними, ОСОБА_1 з 11.10.2016 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України надає власнику майна право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, виходячи з того, що станом на день розгляду справи ОСОБА_1 власником чи співвласником домоволодіння по вул.Польова,72 у м.Знамянка Кіровоградської області не є, законні підстави для визнання за ним права власності на спірні будівлі, які споруджені на території вказаного домоволодіння, відсутні, а тому суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 12.03.2019.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8