ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2956/19 Справа № 2-2180/06 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання - Чубіної А.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

зацікавлена особа - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року, яка постановлена суддею Хомініч С.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту ухвали відсутні),-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява від ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, виданого на підставі заочного рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 15.09.2006 по справі №2-2180/06.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що на підставі вказаного заочного рішення, Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на її корить аліментів на утримання двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10.07.2006 і до їх повноліття.

Після отримання виконавчого листа, вона його віднесла за місцем роботи боржника, а саме у Довгінцівське ВП.

У 2008 році боржник звільнився з роботи і сплачувати аліменти перестав. З Довгицівського відділення поліції виконавчий лист передано до виконавчої служби. Однак ні в Саксаганському ВДВС, ні в Довгинцівському ВДВС на виконанні вказаний виконавчий лист не перебуває.

26.01.2018 за її заявою видано дублікат виконавчого листа у зв'язку його втратою.

02.04.2018 ухвалою суду виправлено помилку у виконавчому листі. Однак, пред'явивши виконавчий лист до виконання після приведення його у відповідність до вимог законодавства, виконавчою службою їй повернуто виконавчий лист по закінченню строку пред'явлення його до виконання.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року, заява ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі №2-2180/06 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей, задоволена.

Поновлено строк для пред'явлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-2180/06 виданого Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.02.2018 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Кривого Рогу аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 10.07.2006 і до їх повноліття.

В апеляційній скарзі зацікавлена особа ОСОБА_2, посилаючись на незаконність судового рішення, порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначає, що матеріали справи не містять доказів його належного повідомлення про розгляд заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання. При цьому ОСОБА_2 вказує на те, що про існування заочного рішення про стягнення з нього аліментів йому стало відомо у листопаді 2018 року. Зазначає, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 він за місцем роботи сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання їх синів, ніякого виконавчого листа за місцем його роботи не було, аліменти утримувалися з жовтня місяця 2007 року згідно поданого ним рапорту від 08.10.2007, який він додав до апеляційної скарги.

ОСОБА_2 стверджує, що надана ним роздруківка звітів про відрахування та виплати ним за місцем роботи аліментів за 2007, 2008, 2009, 2010 роки, підтверджує те, що він належним чином сплачував аліменти на своїх дітей. Також, вказує, що одним із доказів відсутності виконавчого листа станом на 2011 рік є копія розписки власноруч написаної 02.01.2011р. ОСОБА_1 про переведення на її банківську картку «Приватбанку» НОМЕР_1 грошових коштів на утримання дітей, яку він також додав до апеляційної скарги. Звертає увагу на те, що у розписці ОСОБА_1 власноруч зазначила, що не буде мати претензій з питання переказів грошових коштів. Окрім того, ОСОБА_2 вказує на те, що він щомісячно з 2011 року проводив перерахування аліментів на утримання дітей на банківську картку ОСОБА_1, що підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями квитанцій про грошові перекази за 2011-2016 роки. ОСОБА_2, також звертає увагу на те, що сини на теперішній час досягли повноліття. Також, ОСОБА_2 вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів того, що з часу отримання 21.09.2006 року виконавчого листа ОСОБА_1 нікуди його не пред'являла для виконання, оскільки він добровільно сплачував їй аліменти на утримання дітей. Апелянт вважає, що незаконна ухвала суду першої інстанції призвела до того, що 27.09.2018 року Оболонським ВДВС м.Київа була винесена постанова по виконавчому провадженню про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і йому нарахована заборгованість в розмірі 249413,83 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2006 з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10.07.2006 і до їх повноліття (а.с. 69-70).

Матеріалами справи встановлено, що виконавчий лист про стягнення аліментів ОСОБА_1 отримала 21 вересня 2006 року, що підтверджено її заявою про видачу та отримання зазначеного виконавчого листа (а.с.20).

Згідно з ч.2 ст.368 ЦПК України в редакції чинній на час постановлення заочного рішення, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.22 вказаного Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно п.17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріалами справи встановлено, що 16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, обґрунтувавши свою заяву втратою виконавчого листа після звільнення у 2008 році ОСОБА_2 з Довгинцівського районного відділу міліції м.Кривого Рогу (а.с.26-27).

26.01.2018 ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволена заява ОСОБА_1 та видано дублікат виконавчого листа в зв'язку його втратою (а.с.48).

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2018 виправлено помилку у виконавчому листі (а.с.59).

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, заявниця вказувала, що втрата виконавчого листа мала місце у 2008 році, коли ОСОБА_2 звільнився з роботи з Довгинцівського районного відділу міліції м.Кривого Рогу, де їй повідомили, що після звільнення виконавчий лист було передано до виконавчої служби.

З відповідей Саксаганської, Довгинцівської, Центрально-Міської ДВС м.Кривого Рогу вбачається, що на виконанні у цих службах, вказаний виконавчий лист не перебував і не перебуває (а.с.71, 72, 73).

Вказану обставину суд першої інстанції вважав такою, що об'єктивно унеможливлює подальше виконання судового рішення, а відтак прийшов до висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред'явлення до виконання.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів втрати оригіналу виконавчого листа, хоча на це є посилання у поданій заяві. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не пересвідчився, чи був оригінал виконавчого листа дійсно втрачено, та ґрунтуючись лише на бездоказових твердженнях заявниці, зробив висновок про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

До суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа ОСОБА_1 звернулася 16 січня 2018 року, а із заявою поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувач звернулася в липні 2018 року, тобто через 10 років після втрати по її твердженням дубліката виконавчого листа, що свідчить про те, що стягувач не цікавилася ходом виконання судового рішення, у зв'язку з чим, нею і був пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначені обставини не можуть бути визнані як поважні причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Слід зазначити, що заявницею не подано доказів тому, що аліменти на дітей з 2006 по 2008 роки за місцем роботи ОСОБА_2 стягувалися за оригіналом виконавчого листа, який вона отримала 21 вересня 2006 року, навпаки вони спростовуються наданими ОСОБА_2 доказами, а саме копією рапорту, з якої вбачається, що 08.10.2007 ОСОБА_2 звернувся до заступника міністра МВСУ Копитова С.М. з проханням утримувати з нього, починаючи з 01.10.2007р. аліменти на двох синів в розмірі 1/3 ч. заробітку, та звітами здійснення відрахування та виплати аліментів, починаючи з 01.10.2007р. по 31.12.2010р. (а.с.101, 102-105).

З копій квитанцій про грошові перекази за 2011-2016 роки видно, що ОСОБА_2

проводив перерахування аліментів на утримання дітей на банківську картку ОСОБА_1, згідно її розписки власноруч написаної 02.01.2011р. про переведення на її банківську картку «Приватбанку» НОМЕР_1 грошових коштів на утримання дітей (а.с.106-133).

Отже, з наведених вище підстав у суду не було підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені її заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі №2-2180/06 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: