Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6437/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/6437/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просила стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття, та на своє утримання в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення донькою трьох років. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 15 червня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося. ОСОБА_2 проживає окремо та участі в утриманні доньки не приймає, оскільки живе своїм життям та інтересами. Відповідач отримує пенсію і соціальну допомогу, працює та має додатковий дохід, але чим займається не говорить, а тому він матеріально забезпечений. Інших утриманців відповідач не має та стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться, а відтак спроможний щомісячно надавати допомогу на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. Посилаючись на положення ст.84 СК України, вважає, що має право на щомісячне отримання аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн., оскільки на даний час не працює та здійснює догляд за дитиною.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В стягненні аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема посилається на те, що суд не звернув уваги на ту обставину, що дитина з матір`ю не проживає, а тому позивач не має права на стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки. Позивач неодноразово залишала йому дитину на тривалий час. Адміністрація гуртожитку викликала службу в справах дітей, щоб з`ясувати причини відсутності матері дівчинки, що підтверджується висновком оцінки потреб сім`ї від 11 квітня 2019 року. Позивач не надала належних доказів того, що донька перебуває на її утриманні та не пояснила, чому не зареєструвала доньку за своїм місцем реєстрації, а лише пояснювала, чому вона не може зареєструвати дитину за місцем своєї реєстрації. Ці пояснення суд вважав достатніми доказами проживання дитини разом із позивачем. Зареєструвавши дитину в гуртожитку за місцем своєї реєстрації або в квартирі у м. Бердичеві, яка їй належить на праві власності, ОСОБА_1 буде мати можливість звернутися за призначенням соціальної допомоги. Викрадення дитини не було. Позивач разом із донькою покинула його та виїхала до іншого чоловіка в інше місто. Це спонукало його подати позов про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання на початку 2019 року вони придбали квартиру в місті Бердичеві, але він відмовився від своєї частки в майні, щоб забезпечити дружину і доньку житлом, незважаючи на те, що позивач заявляла про те, що ОСОБА_3 не є його кровною донькою. Окрім того, розмір аліментів на утримання дитини більший, ніж його пенсія інваліда 2-ої групи по зору, а тому він залишився без засобів для існування та лікування.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що відповідач не погоджується із рішенням суду першої інстанції у задоволеній частині, тобто в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. При цьому відповідач погоджується із рішенням суду першої інстанції, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. Виходячи із засад диспозитивності, апеляційний суд не переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції відповідачем фактично не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 15 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі (а.с.4). Її батьками записані: батько ОСОБА_2 (тобто відповідач), а матір`ю ОСОБА_1 (тобто позивач).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2019 року шлюб між сторонами розірваний. При цьому місце проживання дівчинки ОСОБА_3 не визначено (копія рішення приєднана до матеріалів справи).

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представники сторін пояснили, що питання місця проживання ОСОБА_3 буде визначатися у судовому порядку, оскільки дівчинка не досягла віку десяти років та батьки не можуть дійти згоди щодо її місця проживання, але при цьому провадження у справі з таким предметом позову наразі не відкрито.

Разом із тим, матеріалами справи доводиться, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5), а відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11,18). Як пояснили представники сторони зареєстровані в гуртожитку. Позивач забезпечений кімнатою, а відповідач - койко-місцем.

При цьому ОСОБА_3 була зареєстрована за місцем реєстрації відповідача (а.с.19), але у зв`язку з наданням недостовірних даних реєстрація ОСОБА_3 була скасована, що підтверджується повідомленням від 05 листопада 2018 року Управління ведення реєстру територіальної громади (а.с.26).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина перша ст.180 СК України).

Відповідно до частини третьої ст.181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення (частина перша ст.182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежений розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини першої ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, ОСОБА_3 , ще не досягла віку десяти років, сторони не можуть дійти згоди щодо місця її проживання, судового рішення, яким би було встановлено місце проживання дитини наразі не існує, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що дівчинка не проживає із матір`ю, також не доведено тієї обставини, що дитина постійно проживає із відповідачем, оскільки висновок оцінки потреб сім`ї від 04 квітня 2014 року не є тим належним письмовим доказом, який би достовірно доводив місце проживання дитини. Оскільки належними на допустимими доказами не спростовано проживання дівчинки із матір`ю, то аліменти на утримання дитини правильно присуджені судом першої інстанції на користь позивача, а доводи апеляційної скарги щодо даних обставин не є переконливими та є передчасними.

Із урахуванням положень ст.ст.182,184 СК України аліменти на утримання дитини присуджені у твердій грошовій сумі 1 000 грн. на місяць. Так, прожитковий мінімум для дитини віком до шести років станом на 01 грудня 2019 року становить 1 779 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», а 50 відсотків від цієї суми складає 889,50 грн. та становить мінімальний гарантований розмір аліментів, який за жодних обставин не повинен бути меншим. Так, відповідач одержує державну соціальну допомогу, як інвалід з дитинства 2-ої групи, у розмірі 1 564 грн. (а.с.28). Не доведено належними доказами, що дохід ОСОБА_3 перевищує дохід відповідача. Оскільки дівчинка в силу свого малолітнього віку ще не здатна самостійно заробити на себе, то вона цілковито залежить від батьків, які зобов`язані її утримувати. Дівчинка наразі проживає із матір`ю та на останню лягає основний тягар щодо її утримання. Відповідач також зобов`язаний утримувати дитину, оскільки виключення його імені як батька з актового запису про народження дитини не доведено. Передача права власності відповідачем на нерухоме майно, яке б припинило право позивача на аліменти на утримання дитини, також не доведено, а тому позивач не зобов`язана самостійно утримувати дитину. Входячи із найвищих інтересів дитини, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 мусить становити 1 000 грн. Даний розмір майже дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому розмір аліментів не більший за розмір пенсії та відповідачу залишається приблизно 500 грн., що не менше 30 відсотків від його пенсії (469,20 грн.).

Оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в оскарженій частині, то відповідно до положень ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частини ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 02 грудня 2019 року.