Справа № 487/1512/19
Провадження № 2/487/1251/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2019 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно набуте під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з чим визнати, що частки подружжя у спільно набутому майні є рівними по 1/2 частці кожному з подружжя, поділивши набуте сторонами майно, визнавши за позивачем право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, залишивши у власності відповідача право власності на 1/2 зазначеної квартири.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд задовольнити одну вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу) та дві позовні вимоги майнового характеру (визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири).

До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн. та клопотання про відстрочення сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру до витребування судом правовстановлюючих документів на спірку квартиру у відповідача.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 768,40 грн.), за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.).

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позивач має сплатити мінімальну ставку судового збору за вимогу майнового характеру, відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» ставок та кількості позовних вимог в розмірі 1536,80 грн. (768,40х2)

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз'яснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Суддя В.О. Гаврасієнко