ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2158/19 Справа № 182/3589/18 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/3589/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

заявник - ОСОБА_1,

боржник - ОСОБА_2,

заінтересована особа - начальник Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, яка постановлена суддею Рунчевою О.В. о 14 годині 17 хвилин у місті Нікополі Дніпропетровської (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича та просила суд визнати постанову начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15 березня 2018 року незаконною та скасувати її, посилаючись на те, що при проведенні перевірки виконачого провадження не було дотримано вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року залучено до участі у справі в якості боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року, за клопотанням заявника, виключено ОСОБА_4 із кола заінтересованої особи (боржник), як такого, що не є суб'єктом спірних правовідносин.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича.

Визнано незаконною та скасовано постанову начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15 березня 2018 року щодо скасування Постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05 жовтня 2015 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 жовтня 2015 року, постанову про закриття виконавчого провадження від 06 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню № АСВП 48491711.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги на дії начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича, як такої, що не ґрунтується на законі. Зокрема, зазначає, що судом було невірно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права та надано невірну оцінку обставинам справи. Так, на думку ОСОБА_2, суд порушив права ОСОБА_4, який зазначений у якості боржника у постановах державного виконавця, які були визнані незаконними та скасовані оскаржуваною постановою, та саме на його майно накладено арешт, а тому він є тією особою, прав та обов'язків якої стосується скарга ОСОБА_1, однак його було незаконно позбавлено можливості приймати участь у розгляді справи у якості заінтересованої особи. Також, на думку ОСОБА_2, такий висновок суду свідчить й про те, що ОСОБА_2 не є належним боржником у виконавчому провадженні, а тому заходи забезпечення позову та накладення арешту могли бути застосовані лише відносно ОСОБА_2, а державний виконавець вчинив такі дії щодо ОСОБА_4, у зв'язку з чим оскаржувана постанова начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15.03.2018 року є законною та обґрунтованою. При цьому, нею додано до апеляційної скарги доручення начальника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби від 03.03.2018 року за вихідним №25 щодо перевірки матеріалів виконавчого провадження у строк до 15 березня 2018 року, та зазначено, що перевірка була проведена законно, а висновок суду щодо порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень є помилковим та зроблений без належного з'ясування всіх обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (т. 2 а.с. 51), в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили та клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника боржника ОСОБА_2, - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року про забезпечення позову в межах розгляду справи № 182/6618/16-ц про стягнення боргу зі спадкоємців померлого боржника ОСОБА_6 був накладений арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року - накладено арешт на 3/85 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_2, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті (т. 1 а.с. 110-111).

17 серпня 2015 року на виконання до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції надійшла вищезазначена ухвала суду.

18 серпня 2015 року заступником начальника ОСОБА_7, у відповідності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня примірник постанови надіслано до відома сторонам виконавчого провадження та суду.

19 серпня 2015 року у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження» на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року та арешт на 3/85 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_2, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті. Того ж дня, за вихідним № 43520, примірник постанови надіслано на виконання відділу реєстраційної служби у місті Нікополі, міськрайонного управління юстиції та до відома сторін виконавчого провадження.

19 серпня 2015 року до відділу державної виконавчої служби надійшло рішення № 23771873 від 19 серпня 2015 року, видане державним реєстратором прав на нерухоме ОСОБА_8 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень нерухомого майна на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що дане майно зареєстроване за особою, яка не є стороною у виконавчому провадженні.

Також 19 серпня 2015 року до відділу державної виконавчої служби надійшло рішення № 23769882 від 19 серпня 2015 року, видане державним реєстратором прав на нерухоме ОСОБА_9 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень нерухомого майна на 3/85 частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що дане майно зареєстроване за іншою особою, яка не є стороною у виконавчому провадженні.

19 серпня 2015 року винесена постанова про повернення виконавчого документа. Того ж дня примірники постанови надіслані до відома сторін виконавчого провадження, а виконавчий документ з відміткою та з постановою про повернення надіслано до суду.

20 серпня 2015 року на адресу відділу надійшла скарга від ОСОБА_1 стосовно виконання ухвали суду від 11 серпня 2015 року.

25 серпня 2015 року на прийомі у державного виконавця Єфимова Л.М. ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 25 серпня 2015 року нею отримана копія постанови про повернення виконавчого документа, а подану нею вищевказану скаргу, ОСОБА_10 попросила залишити без розгляду.

Постанова про повернення виконавчого документа в суді сторонами виконавчого провадження не оскаржувалася.

05 жовтня 2015 року начальником відділу проведена перевірка виконавчого провадження № 2- номер за ЄДРВП 48491711 стосовно виконання вищезазначеної ухвали, в результаті якої скасовано постанову про повернення виконавчого документа від 19 серпня 2015 року.

05 жовтня 2015 року винесена постанова про відновлення виконавчого провадження та зазначено належного боржника ОСОБА_4. Того ж дня примірники постанови надіслані до відома сторін виконавчого провадження.

05 жовтня 2015 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження на 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року та арешт на 3/85 частин нежитлової будівлі АДРЕСА_2, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті. Того ж дня примірник постанови надіслано на виконання відділу реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції та до відома сторін виконавчого провадження.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів щодо накладення арешту на майно встановлено, що згідно витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2015 за реєстраційним номером № 11465225 обтяжено 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за боржником ОСОБА_4. 3/85 частин нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, за боржником ОСОБА_4 не зареєстровано, що підтверджується рішенням № 25034251 від 05 жовтня 2015 року, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_11 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень нерухомого майна на 3/85 частин нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації право власності на таке майно за новим набувачем.

06 жовтня 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Того ж дня примірники постанови надіслано до відома сторонам виконавчого провадження, виконавчий документ з відміткою та постановою про закінчення виконавчого провадження надіслано до суду.

Постанова про закінчення виконавчого провадження в суді сторонами виконавчого провадження не оскаржувалася.

03 січня 2018 року начальнику Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григоруку О.В. надіслано доручення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язано здійснити перевірку виконавчого провадження № 48491711, за результатами перевірки, у разі виявлення порушень, вжити заходи щодо приведення виконавчого провадження до вимог чинного законодавства, інформацію про результати виконання вказаного доручення надати у строк до 10 січня 2018 року з наданням підтверджуючих документів.

Згідно постанови начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука О.В. про перевірку виконавчого провадження від 05 січня 2018 року, на виконання доручення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 03 січня 2018 року, дії заступника начальника ОСОБА_7 визнано такими, що вчинені з дотриманням вимог ст. ст. 10,18,48,76 Закону України «Про виконавче провадження» .

Вказана постанова у встановленому законом порядку сторонами виконавчого провадження оскаржена не була.

23 лютого 2018 року начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григоруком О. В. повідомлено про винесення постанови про перевірку виконавчого провадження, та про те, що в результаті перевірки встановлено, що дії заступника начальника ОСОБА_7 визнано такими, що вчинені з дотриманням вимог ст. ст. 10,18,48,76 Закону України «Про виконавче провадження».

15 березня 2018 року начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григоруком О. В. винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, якою дії заступника начальника ОСОБА_7 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 жовтня 2015 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 05 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню № АСВП48491711, постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 жовтня 2015 року та зобов'язано заступника начальника відділу ОСОБА_7 зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_4, накладений за постановою про арешт майна боржника від 05 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 171 -172).

Визнаючи незаконною та скасовуючи постанову начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15 березня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні належні та допустимі докази щодо законних підстав та дотримання строків перевірки виконавчого провадження № АСВП 48491711, у зв'язку з чим проведення такої перевірки суперечить вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень та її результати є незаконними.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

При цьому, згідно статті 540 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, на суд покладено обов'язок своєчасно та об'єктивно розглянути заявлені вимоги, повідомити про розгляд скарги стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, а вже останні наділені правом на власний розсуд розпорядитися своїми права щодо участі у розгляді такої скарги і це право не може бути обмежено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження ОСОБА_1 є постанова начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука О. В. від 15 березня 2018 року про перевірку виконавчого провадження № АСВП48491711, якою дії заступника начальника ОСОБА_7 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 жовтня 2015 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 05 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню № АСВП48491711, постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 жовтня 2015 року та зобов'язано заступника начальника відділу ОСОБА_7 зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_4, накладений за постановою про арешт майна боржника від 05 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 171 -172).

Згідно ж постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 жовтня 2015 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 05 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню № АСВП48491711, постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 жовтня 2015 року, боржником за виконавчим провадженням зазначено саме ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 118, 120, 121), тобто саме він є боржником у виконавчому провадженні, перевірку за яким було здійснено начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григоруком О. В.

Крім того, оскаржуваною постановою начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григоруком О. В. про перевірку виконавчого провадження від 15 березня 2018 року, зобов'язано заступника начальника відділу ОСОБА_7 зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_4, накладений за постановою про арешт майна боржника від 05 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 171 -172), а тому він є заінтересованою особою у даній справі та постановлення ухвали суду від 12 вересня 2018 року, якою, за клопотанням заявника ОСОБА_1, виключено ОСОБА_4 із кола заінтересованих осіб (боржник), як такого, що не є суб'єктом спірних правовідносин, суперечить нормам ЦПК України та доводи апеляційної скарги в цій частині є цілком обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Згідно п.6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право ОСОБА_4 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, у зв'язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича, про визнання постанови начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15 березня 2018 року незаконною, скасування постанови начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Григорука Олександра Вікторовича від 15 березня 2018 року направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 13 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: