Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2003/18 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 30 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Житомирі

цивільну справу №296/2003/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, третя особа: Головне управління Національної поліції в Житомирській області про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області. Просив за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку стягнути на його користь шкоду (матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину)) в сумі 18 820,60 грн. У обґрунтування позову посилався на те, що 28 липня 2014 року придбав велосипед чорного кольору із серійним номером НОМЕР_1 , рама НОМЕР_2 , вартістю 6 700 грн. У подальшому здійснив поліпшення велосипеда шляхом придбання більш якісних деталей, внаслідок чого його вартість збільшилася до 11 378 грн. Велосипед 07 вересня 2015 року було викрадено, внаслідок чого йому завдано збитків на суму 18 820,60 грн. (а.с.106-107 т.1). Із заявою про вчинення злочину, передбаченого ст.185 КК України, він 08 вересня 2019 року звернувся до Житомирського міськвідділу УМВС України в Житомирській області. За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0004515, розпочате досудове розслідування, яке було доручено слідчому СВ Житомирського міськвідділу УМВС України в Житомирській області (наразі СВ Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції у Житомирській області). Із заявою про кримінальне правопорушення за ст.ст.367,382 КК України відносно слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Омельчука ОСОБА_2 він звернувся 23 червня 2016 року до прокурора Житомирської місцевої прокуратури. Було відкрито кримінальне провадження №2000047, розпочато досудове розслідування, яке було доручено слідчому СВ Прокуратури Житомирської області. На час звернення із даним позовом кримінальні провадження знаходилися на стадії досудового розслідування, особи, винні у вчиненні кримінальних правопорушень, не встановлені та до кримінальної відповідальності не притягнуті. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року, йому відмовлено у задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в сумі 18 820,60 грн. Відмова в задоволенні позову була обґрунтована тим, що відповідачем має виступати Держава Україна в особі Державної казначейської служби України. Посилаючись на положення ст.56 Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», ч.2 ст.572 КПК України, ст.ст.22,1166,1173,1174,1176 ЦК України, зазначає, що має право на відшкодування майнової шкоди, яка полягає у реальних збитках, яких він зазнав у зв`язку з викраденням, неповерненням належного йому рухомого майна та витратах, які мусить понести на відновлення становища, що існувало до крадіжки, а все через те, що орган досудового розслідування, маючи реальну можливість встановити місцезнаходження викраденого майна, вилучити велосипед та встановити особу правопорушника, не вчинив необхідних слідчих та розшукових дій, внаслідок чого майно втрачено

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема, зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2016 року в справі №295/7534/16-к бездіяльність слідчого Омельчука А.М. визнано протиправною. На думку позивача, відсутня необхідність визнавати протиправним кожен крок бездіяльності органу досудового розслідування. Вважає, що у повному обсязі довів факт заподіяння йому шкоди.

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та Головне управління Національної поліції в Житомирській області подали відзиви на апеляційну скаргу. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення або відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи відзиву Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області зводяться до того, що відповідач не є органом, із якого підлягає стягненню шкода, завдана іншими органами держави.

Головне управління Національної поліції в Житомирській області у своєму відзиві посилається на те, що положення ч.2 ст.572 КПК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосуються відшкодування шкоди та витрат, що пов`язані з наданням міжнародної правової допомоги на території України. Окрім того, на даний час у національному законодавстві відсутній нормативно-правовий акт, який визначає випадки та порядок відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, що передбачено ст.1177 ЦК України. Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України наразі законодавчо визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Проте, цей Закон може бути застосовано лише у випадку, коли правопорушення вчинено спеціальним суб`єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і діяння набули вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо, чого у даній справі немає. Крім того, належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є відповідне судове рішення (вирок), що набрало законної сили, але такого судового рішення також не існує. Позивачем в основу позову покладено його припущення щодо триваючої пасивної поведінки слідчого, яка виразилася у не вчиненні ним певних процесуальних дій, а відтак припущення й відносно причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю слідчого та спричиненням ОСОБА_1 майнової шкоди. Позивач не надав належних та допустимих доказів у підтвердження своїх позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 07 вересня 2015 року з ліфтової площадки сьомого поверху будинку АДРЕСА_1 , який розташований на майдані Короленка АДРЕСА_2 м. Житомирі, біля квартири АДРЕСА_3 був викрадений належний позивачу велосипед чорного кольору із серійним номером НОМЕР_1 , рама НОМЕР_2 , вартістю 6 700 грн.

За фактом викрадення велосипеду за заявою позивача ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №0004515. Орган досудового розслідування: Житомирський МВ УМВС України в Житомирській області.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Наразі рішення у кримінальному провадженні №0004515 не прийнято та досудове розслідування триває.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіяної шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди: а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Лише сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду на державу. У даній справі відсутня сукупність умов, оскільки відсутні способи заподіяння шкоди, перелічені у ч.1 ст.1176 ЦК України.

Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позивач посилається на бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування (слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Омельчука А.М). Позивач вважає, що майнова шкода, завдана внаслідок викрадення його велосипеда та протиправної бездіяльності слідчого органів Національної поліції України, підлягає відшкодуванню державою за рахунок Державного бюджету України.

Статтями 1173,1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У апеляційній скарзі позивач свої вимоги щодо відшкодування майнової шкоди обґрунтовує бездіяльністю слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Омельчука А.М. із огляду на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2016 року, якою визнано бездіяльність слідчого поліції протиправною та зобов`язано виконати вимоги ст.220 КПК України щодо розгляду письмового клопотання ОСОБА_1 , яке зареєстроване 21 березня 2016 року.

Так, у відповідному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_1 звернувся до слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Омельчука А.М. із клопотанням про здійснення процесуальних дій, що були викладені письмово. Проте, у строк, передбачений ст.220 КПК України, не був повідомлений про наслідки розгляду клопотання. ОСОБА_1 також не була вручена копія вмотивованої постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин не була надіслана поштою.

Ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2016 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого поліції свідчить про реалізацію потерпілим передбаченого КПК України права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, що не є безумовним доказом для задоволення даного позову, як на те посилається позивач, оскільки не доведено причино - наслідкового зв`язку між шкодою та бездіяльністю органу досудового розслідування.

Окрім того, стверджувати про втрату позивачем велосипеда передчасно, оскільки кримінальне провадження не закрито та досудове розслідування триває.

Із урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не змінюють висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність позову. За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.375 ЦПК України, залишається без змін, оскільки ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 02 грудня 2019 року.