Ухвала

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 111/2150/13-ц

провадження № 61-24083св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Керченський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері,

відповідачі: Ленінська районна державна адміністрація, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу заступника прокурора Автономної Республіки Крим на рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від

01 листопада 2013 року у складі судді Трубнікова Ю. Л. та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року у складі колегії суддів: Кустової І. В., Притуленко О. В., Ломанової Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року Керченський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Ленінської районної державної адміністрації Автономної Республіки Крим від 18 квітня

2007 року затверджено проект землеустрою з відведення земельних ділянок та передано відповідачам у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки загальною площею 30,0 га пасовищ (по 2,0 га кожному) із земель запасу за межами населених пунктів Батальненської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим.

На підставі зазначеного розпорядження відповідачами отримані державні акти на право власності на ці земельні ділянки.

Вказане розпорядження прийнято з порушенням земельного та водного законодавства, оскільки зазначена земельна ділянка знаходиться на відстані 100 м від урізу води Чорного моря; проекти землеустрою з виносу меж водоохоронних зон на території Батальненської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим не розроблялися та межі водоохоронних зон в натурі не виносилися.

Позивач просив суд визнати розпорядження Ленінської районної державної адміністрації Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2007 року № 383 недійсним, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки видані відповідачам та зобов'язати останніх повернути данні земельні ділянки Ленінській районній державній адміністрації.

Рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від

01 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що межі прибережної захисної смуги Чорного моря на території Батальненськоі сільської ради не встановлені (за відсутністю проекту землеустрою з виносу меж прибережної захисної смуги) на час передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачам, належних та допустимих доказів того, що ця земельна ділянка належить до земель водного фонду матеріали справи не містять.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня

2013 року апеляційну скаргу заступника прокурора Автономної Республіки Крим відхилено.

Рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від

01 листопада 2013 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу заступника прокурора Автономної Республіки Крим, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

31 грудня 2013 року заступник прокурора Автономної Республіки Крим через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який включає графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі і межах, встановлених законодавством.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано із Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим справу № 111/2150/13-ц.

У квітні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від відповідачів по справі надійшло заперечення на касаційну скаргу, в якому просять касаційну скаргу заступника прокурора Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

У травні 2018 року касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами у справі № 111/2150/13-ц передано до Верховного Суду.

Оскільки станом на 02 липня 2018 року через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції не надійшла, що унеможливило її розгляд у касаційному порядку, ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року направлено до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-24083ск18 у справі

№ 111/2150/13-ц за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,

ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок, з метою визначення суду для розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження, в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року підсудність матеріалів, отриманих з Верховного Суду про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок, визначено Голосіївському районному суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року визнано судове провадження у цивільній справі № 111/2150/13-ц за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсними державних актів, - втраченим.

Відновлено частково втрачене судове провадження в цивільній справі

№ 111/2150/13-ц, яка розглядалась Ленінським районним судом АР Крим в частині оскаржуваних рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2013 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року.

У грудні 2018 року матеріали часткового відновленого втраченого судового провадження по цивільній справі № 111/2150/13-ц у надійшли до Верховного Суду та передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передачі справи на розгляд об'єднаної палати Верховного Суду. Такий висновок Верховного Суду ґрунтується на наступному.

У справі яка переглядається, через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції не надійшла, що унеможливило її розгляд у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року направлено до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів касаційного провадження

№ 61-24083ск18 у справі № 111/2150/13-ц за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок, з метою визначення суду для розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження, в порядку передбаченому статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року підсудність матеріалів, отриманих з Верховного Суду про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок, визначено Голосіївському районному суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року визнано судове провадження у цивільній справі № 111/2150/13-ц за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсними державних актів, - втраченим.

Відновлено частково втрачене судове провадження в цивільній справі

№ 111/2150/13-ц, яка розглядалась Ленінським районним судом АР Крим в частині оскаржуваних рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2013 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року.

У грудні 2018 року матеріали часткового відновленого втраченого судового провадження по цивільній справі № 111/2150/13-ц у надійшли до Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про можливість розгляду даної справи по суті у зв'язку з частковим відновленням втраченого судового провадження, яке відновлено лише в частині оскаржуваних судових рішень.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справах № 0525/14576/2012, № 453/833/14-ц, № 435/7976/13-ц, №258/1169/14-ц, № 413/6490/13-ц,

№ 244/4801/13-ц, № 253/8152/13-ц, № 253/5268/13-ц.

Проте, у справах: № 2/262/1657/2013, № 255/1429/13-ц, № 2-1097/2012 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов протилежного висновку, закривши касаційне провадження у справі з аналогічних підстав.

За правилами частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Прикладом наявності протилежних за змістом правових висновків у судових рішеннях Верховного Суду є ухвали: від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-1097/2012, провадження № 61-22731св18, від 03 грудня

2018 року у справі № 255/1429/13-ц, провадження № 61-23088св18,

від 03 грудня 2018 року у справі № 2/262/1657/2013, провадження

№ 61-23310св18, ухвалені Верховним Судом у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення частини четвертої статті 494 ЦПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення такого правового питання як розгляд касаційної скарги після часткового відновлення судового провадження (відновлення лише в частині оскаржуваних судових рішень), викликає необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, що підлягає вирішенню об'єднаною палатою Касаційного цивільного суду.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 111/2153/13-ц, провадження

№ 61-24083св18, за касаційною скаргою заступника прокурора Автономної Республіки Крим на рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2013 року у справі за позовом Керченського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Ленінської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило