Дата документу 02.12.2019 Справа № 337/440/18-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/440/18 Головуючий у суді 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Провадження № 22-ц/807/3618/19
У Х В А Л А

02 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Полякова О.З., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року позов задоволено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій міститься заява про відмову від позову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 зазначає, що про існування оскаржуваного рішення їй випадково стало відомо з сайту Судової влади України. Зазначає, що наміру звертатися з вказаним позовом вона не мала, позовну заяву не підписувала. В матеріалах справи є заява від 28 березня 2018 року, підписана її представником ОСОБА_4 про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Проте, зазначена довіреність була надана для переоформлення автомобіля, а не для подання позовної заяви. Також зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 також не отримувала, оскільки підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення належить не їй.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Аналогічний порядок оскарження роз`яснено також у резолютивній частині рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 подано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя позовну заяву. При цьому, доказів направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку, або подання її представником, матеріали справи не містять.

Крім того, з оригіналів квитанції вбачається, що судовий збір за подання позовної заяви був сплачений саме ОСОБА_1 (а.с. 1, 21).

Посилання скаржниці на відсутність у представника ОСОБА_4 повноваження на здійснення представництва її інтересів в суді спростовується змістом довіреності від 08 лютого 2018 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О. (а.с. 34). Так, з копії зазначеної довіреності вбачається, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_5 вести від її імені з усіх питань будь-які цивільні, господарські та адміністративні справи в усіх судових установах України, з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі.

Згідно супровідного листа місцевого суду, копія рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018року направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена в позовній заяві та апеляційній скарзі, та була отримана ОСОБА_1 10 квітня 2018 року (а.с. 42).

Посилання в клопотанні про поновленні строку на неотримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення не підтверджене належними доказами.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність даної цивільної справи на розгляді в місцевому суді.

В подальшому, як зазначено вище, 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження уразі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1)подання апеляційної скарги особою,не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Проте. апелянтом не надано доказів можливості застосування до даних правовідносин положень п.1,2 ч.2 ст.358 ЦПК України.

З наведеного вбачається, що сторона апелянта, повідомлена належним чином про розгляд даної справи, без наявності будь-яких перешкод та об`єктивних причин, які перешкоджали зверненню до суду з апеляційною скаргою протягом більш року, своїм правом на оскарження судового рішення не скористалася, відомостей про виникнення будь-яких обставин непереборної сили, апелянтом також не надано, а тому підстав для поновлення строків подачі апеляційної скарги не вбачається.

Також, слід зазначити, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відтак, апеляційний суд на підставі вищевказаних положень процесуального законодавства дійшов висновку про те, що, оскільки, заявником подана апеляційна скарга після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, то, з урахуванням положень ч.2 ст. 358 ЦПК України, у задоволенні клопотання про поновленням строку на апеляційне провадження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року необхідно відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Апеляційну скаргу та матеріали, які додані до неї разом з копією ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.З.Поляков