Справа № 576/139/19
Провадження № 2/576/128/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 товариство «Перший Український ОСОБА_1» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 117466 грн. та 1921 грн. судових витрат.

Свої вимоги мотивував тим, що 12 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Капітал» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № GP - 6355241 на суму 52772,68 грн.

19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1».

ОСОБА_3 товариство «Перший Український ОСОБА_1» є правонаступником усіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Капітал».

Згідно з пунктом статті 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

На баланс Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором.

Відповідач не виконує свої кредитні зобовязання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 08 січня 2019 року складає 117466 грн. з яких: заборгованість за кредитом 28748,43 грн., заборгованість за процентами - 5099,37 грн., заборгованість за комісією -18269,98 грн., штрафні санкції 65348,22 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі.

Провадження у справі відкрите 11 лютого 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові клопотав про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

27 лютого 2019 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву про те, що у задоволенні позову має бути відмовлено через його безпідставність, необґрунтованість, як такий, що не підкріплений належними доказами, ґрунтується на припущеннях, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору. Просить суд застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.05.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_4 Капітал» правонаступником усіх прав та обовязків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк», уклали кредитний договір №GP-6355241, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 52772,68 грн. (а.с. 7). В супереч умов укладеного між сторонами кредитного договору (далі - Кредитний договір), остання своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконувала. У звязку з чим, згідно Виписки з рахунка ОСОБА_2 за кредитним договором №GP-6355241, станом на 08.01.2019, у ОСОБА_2 перед Банком виникла заборгованість за кредитом у розмірі 117466 грн. (а.с. 13). 01.02.2018 позивачем було направлено рекомендованим листом письмову вимогу про погашення відповідачем заборгованості за кредитом (а.с.8-10). Але вказана вимога залишилась без задоволення. У добровільному порядку відповідач не погашає вище вказану заборгованість за кредитом.

При укладенні Кредитного договору відповідач була повідомлена про умови кредитування в Банку. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобовязувалася повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісії, згідно графіку платежів.

Відповідач погодилася з умовами кредитного договору, частково здійснювала погашення за кредитом, що підтверджується довідкою про стан та історію заборгованості від 08.01.2019, згідно якої останній платіж був здійснений 28.12.2018 (а.с. 11).

Однак, в порушення умов Кредитного договору відповідач своїх договірних зобовязань належним чином не виконувала, у звязку з чим за даними Виписки з рахунка, станом на 08.01.2019 у ОСОБА_2 перед Банком виникла заборгованість на загальну суму 117 466 грн., яка складається: 28748,43 грн. заборгованість за кредитом; 5099,37 грн. заборгованість за відсотками; 18269,98 грн. заборгованість за комісією; 65348,22 грн. штрафні санкції.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Вирішуючи заяву відповідача про застосування строку давності суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як зазначено у ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч.1 ст.264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості в розмірі 323,43 грн. був здійснений 28.12.2018 (а.с. 11).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За змістом ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-31 цс 15, від 5 квітня 2017 року у справі 6-522цс17, а також від 19 березня 2014 року у справі № 6-20це14.

Подана відповідачем заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог АТ «Перший Український міжнародний банк» є безпідставною та задоволенню не підлягає з огляду на здійснений останній платіж, що підтверджує згоду відповідача на наявність заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд погоджується з розміром визначеної в розрахунку заборгованості за тілом кредиту, що становить 28748,43 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем утворилась заборгованість по відсоткам у сумі 5099,37 грн., з якими суд також погоджується і вважає її обґрунтованою і такою, що відповідає умовам вказаного договору. Отже, в цій частині позов також підлягає задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій у розмірі 65348,22 грн. суд вважає, що вони підлягають зменшенню, оскільки їх розмір значно перевищує суму заборгованості 33847,80 грн. (28748,43 грн. заборгованість за тілом кредиту +5099,37 грн. заборгованість за відсотками).

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України за рішенням суду може бути зменшено розмір штрафних санкцій (неустойки), яка значно перевищує суму заборгованості.

Тому, суд зменшує розмір штрафних санкцій з 65348,22 грн. до суми заборгованості за кредитом до 33847,80 грн. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

З цього приводу також міститься правова позиція у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 вересня 2014 у справі № 6-100цс14 та є правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обовязку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнути до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд не може задовольнити вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 18269,98 грн., оскільки комісія є платою за певні свої послуги. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано стягнення комісії, тому суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.

Отже, загальна сума заборгованості станом на 08.01.2019, з урахування тіла кредиту, процентів та штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором №GP-6355241, укладеним між ними 15.05.2014, становить 67695,60 грн. (28748,43 грн. за тілом кредиту + 5099,37 грн. за процентами + 33847,80 грн. за штрафами).

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 57,6 %, то з відповідача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий пропорційно до задоволених вимог в сумі 1106,50 грн.

На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 2, 19, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, п.і. 04070, ) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, п.і. 04070, ) 67695 (шістдесят сім тисяч шістсот девяносто пять) грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором №GP-6355241 від 12.05.2014, з яких 28748,43 грн. за тілом кредиту, 5099,37 грн. за процентами, 33847,80 грн. за штрафами).

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, п.і. 04070, ) судовий збір в сумі 1106,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя С.А. Мазур