Постанова

Іменем України

02 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 225/1020/14-ц

провадження № 61-24764св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації міста Торецька» Торецької міської ради, виконавчого органу Торецької міської ради Донецької області, Торецької міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 25 листопада 2016 року в складі судді Челюбєєва Є. В. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Санікової О. С., Дундар І. О., Канурної О. Д.

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2014 року ОСОБА_1 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації міста Торецька» Торецької міської ради (далі - КП «БТІ»), виконавчого органу Торецької міської ради Донецької області (далі - ВО ТМР), Торецької міської ради, у якому, з урахуванням уточнень, просив зобов`язати КП «БТІ» скласти новий технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1, зобов`язати Дзержинську міську раду змінити рішення про видачу акту на земельну ділянку ОСОБА_2 під квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про реєстрацію державним нотаріусом договору купівлі - продажу ОСОБА_2 за № 491 від 27 січня 1993 року, скасувати рішення Дзержинської міської ради з питань оформлення документів і видачі державного акту на землю ОСОБА_2 , стягнути на його користь компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн з ОСОБА_2 та по 50 000,00 грн з КП «БТІ», ВО ТМР з кожного; зобов`язати виконавчий орган Торецької міської ради зняти з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_3 та членів його сім`ї та визнати факт його проживання та членів його сім`ї у спірній квартирі, яку визнати власністю його родини; стягнути з ОСОБА_3 на його користь у відшкодування моральної шкоди за встановлення паркану і висадку з порушенням дерева 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_4 з 02 грудня 1983 року. В подальшому йому стало відомо, що за час приватизації земельної ділянки в його квартирі без його дозволу була прописана родина Забазних, чим порушені вимоги положення від 28 серпня 1974 року № 677 «Про паспортну систему в СРСР» зі змінами, згідно якого громадянам для прописки надається бланк по встановленій формі, в якому вказується особа, яка дає згоду на прописування, але його родина не давала згоду на реєстрацію відповідача із родиною.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року визнано дійсним договір купівлі - продажу від 04 листопада 1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 5952, згідно якого він є власником 9/20 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 74,9 м2, розташованого на земельній ділянці з надвірними спорудами.

За рішенням Апеляційного суду Донецької області договір купівлі - продажу на його квартиру вважається недійсним, тобто він не є власником, але квартира йому видана на законних підставах, тому він повинен її приватизувати. На протязі більш ніж п`ять років він намагається через усі органи, що створені державою, захистити свої права та права членів його родини, терпить приниження, наклеп, фальсифікацію в його документах, у зв`язку з чим протиправними діями КП «БТІ», ВО ТМР, відповідача ОСОБА_2 завдано моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку не виписується з квартири АДРЕСА_1 , міграційна служба не приймає рішення про виписку родини Забазних з його квартири, КП «БТІ» відмовляється в добровільному порядку скласти новий технічний паспорт на будинок по квартирам АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а виконком Дзержинської міської ради відмовляється скасовувати рішення міської ради про визнання за відповідачем земельної ділянки під квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 при будівництві паркану допустив ряд порушень: не узгодив з ним будівництво паркану; посадив дерева з порушенням відстаней до його межі, у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди, що були допущені при будівництві паркану та пересадити ялину від межі не ближче 3 метрів, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спір виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку із неправильно зазначеною нумерацією квартир, що розташовані по АДРЕСА_1 в договорах купівлі - продажу. ОСОБА_1 для усунення вказаних розбіжностей до відповідних органів не звертався та застосував невідповідний спосіб захисту своїх порушених прав, звертаючись з позовом до суду. Також ОСОБА_1 не довів свої позовні вимоги щодо вчинення відповідачем дій, які порушують його законні права та інтереси.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справз касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, не врахували вимоги статті 657 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а саме що договір купівлі - продажу потребував нотаріального посвідчення і державній реєстрації та порушили вимоги частини другої статті 220 ЦК України. При розгляді справи суди порушили норми процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам частини третьої статті 213 ЦПК України 2004 року.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Від виконавчого органу Торецької міської ради Донецької області у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення, в яких відповідач просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити в силі.

Також у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації міста Торецька» Торецької міської ради надійшли заперечення,в яких відповідач зазначає про незгоду з доводами касаційної скарги ОСОБА_1 , яка мотивується лише його особистим ставленням до ОСОБА_2 , ігноруванням дійсних фактичних обставин справи та перекручуванням доказів.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу із суду першої інстанції.

На виконання вимог підпункту 4 першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року 15 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі -продажу, придбав у приватну власність 9/20 житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 74,9 кв.м, розташованого на земельній ділянці з надвірними спорудами. На підставі рішення Дзержинської міської ради ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності щодо земельної ділянки 0,1000га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Власником 6/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житловою площею 34,1 кв.м, є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі -продажу від 27 січня 1993 року. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:002:0896, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена за ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 708441 від 05 березня 2013 року.

Згідно довідки від 01 грудня 2009 року № 649, виданої комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 належить на підставі договору купівлі - продажу відповідачу ОСОБА_2 , в той же час квартира АДРЕСА_2 належить на підставі договору купівлі - продажу позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації КП Бюро технічної інвентаризації, домоволодіння АДРЕСА_1 складається з трьох квартир: квартира АДРЕСА_2 загальною площею - 127,4 кв.м, житловою - 74,9 кв.м; квартира № 2 загальною площею -60,0 кв.м, житловою - 35,0 кв.м; квартира АДРЕСА_1 загальною площею - 69,3 кв.м, житловою - 34,1 кв.м. Нумерація квартир розташована зліва на право (що відповідає загальноприйнятому). Підтвердженням того, що нумерація квартир не змінювалась з 1949 року є поповерхові плани та журнали внутрішніх обмірів. В договорах купівлі -продажу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначена адреса: АДРЕСА_1 , але в договорі ОСОБА_1 зазначена житлова площа -74,9 кв.м, що відповідає квартирі АДРЕСА_2 (починаючи з 1949 року) та складає 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 номера квартир ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають нумерації квартир на місцях. Відповідно до архівних документів 1949 року квартира, що має велику загальну площу в будинку АДРЕСА_2.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що при оформленні правовстановлюючих документів в нумерації квартир допущено помилку, а саме житлова площа -74,9 кв.м, яку займає позивач ОСОБА_1 відповідає нумерації квартири АДРЕСА_2 , а житлова площа 34,1 кв. м, яку займає відповідач ОСОБА_2 , відповідає нумерації квартири АДРЕСА_1 .

Судами встановлено, що позивач не звертався до відповідних органів для усунення вказаних розбіжностей.

Відповідно до розділів №8 «Нумерація квартир (приміщень)» та №11 «Порядок внесення поточних змін до інвентаризаційних документів» Інструкції «Про Порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року №582/5773, зі змінами та доповненнями, номери квартир повинні точно відповідати нумерації квартир на місцях; у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинку тощо, бюро технічної інвентаризації вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення чи доповнення при наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті.

Згідно пункту 5 Розділу 5 Заключних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а також Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 28 липня 2010 року, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, реєстрація об`єктів нерухомості здійснюється комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації в межах адміністративно-територіальних одиниць.

З огляду на ці обставини суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 застосував невідповідний спосіб захисту своїх порушених прав, у зв`язку з чим, позовні вимоги про зобов`язання КП «БТІ» скласти новий технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 або внести у нього відповідні зміни, зобов`язати виконавчий орган Торецької міської ради зняти з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та членів його родини, зобов`язати Торецьку міську раду змінити рішення про видачу акту на землю ОСОБА_2 під квартиру АДРЕСА_1 , скасувати рішення про реєстрацію державним нотаріусом договору купівлі - продажу ОСОБА_2 за № 491 від 27 січня 1993 року, скасувати рішення Торецької міської ради з питання оформлення документів і видачі державного акту на землю ОСОБА_2 , визнати факт проживання ОСОБА_1 та членів його родини в квартирі АДРЕСА_1 та визнати їх власністю, як взаємопов`язані між собою, не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили докази у справі, надали їм належну оцінку та ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність позову та відсутність правових підстав для його задоволення із заявлених підстав.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваного рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель