ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

м.Харків

Справа № 635/486/19

Провадження № 22-ц/818/1800/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

представник ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року у складі судді Панас Н.Л. по цивільній справі № 635/486/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року позовну заяву повернуто АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ціна позову по справі становить 13659,22 грн., справа є малозначною, а тому інтереси Банку може представляти представник за довіреністю, який не є адвокатом.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 18 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подано позов до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року позовну заяву повернуто АТ КБ «ПриватБанк».

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позовна заява підписана представником за довіреністю, який не є адвокатом та враховуючи Перехідні положення Конституції України, за якими представництво з 1 січня 2019 року у судах першої інстанції має здійснюватися виключно адвокатами, а тому позов підлягає поверненню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява

№ 14448/88, § 33).

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах. Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

У частині четвертій статті 131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За приписами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьою статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує, що за правилами пункту першого частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі, що переглядається становить 13659 грн. коп. , що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 192100 грн., а тому представництво банку у суді першої інстанції на підставі довіреності особою, що не є адвокатом, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно повернув позов АТ КБ «ПриватБанк».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 березня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: О.Ю. Тичкова

І.С. Сащенко