Справа № 274/6356/18 Провадження № 2/0274/2710/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
17.01.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів на дитину та на утримання дружини,
У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, яка народилась 16.07.2018 р., у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття, та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 800,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трьох років, посилаючись на те, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну одноразову допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн., зазначених коштів не вистачає на харчування, інших доходів вона немає, дитина проживає з нею, ОСОБА_2 не приймає участі в утриманні дитини.
ОСОБА_2 позов в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки визнав, проти позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 заперечив, про що зазначено у його заяві від 17.01.2019 р.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06.06.2018 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дитини ОСОБА_3, яка народилась 16.07.2018 р., та проживає з ОСОБА_1 (а. с. 6, 7, 8, 10).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визнання ОСОБА_2 позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини вказує на те, що він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить ОСОБА_1.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а відтак задовольняє цю частину позову.
Частин другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення дочкою ОСОБА_3, яка народилась 16.07.2018 р., трьох років, але лише за умови, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу.
Як вказувалось раніше, ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення аліментів на її утримання заперечив, до цієї заяви додав довідку від 14.01.2019 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС", з якої вбачається, що ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві та за період з липня по грудень 2018 р. отримав заробітку плату у розмірі 17 991,72 грн., тобто у середньому за місяць він отримував 2 998,62 грн. (а. с. 21).
ОСОБА_1 доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 може надавати їй матеріальну допомогу, не подала, зокрема, що він має інші доходи, окрім заробітної плати.
На думку Суду, очевидним є те, що доходи (заробітна плата) не дозволяє ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 (особливо, якщо врахувати сплату ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно).
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення на її користь аліментів, на її утримання у розмірі 800,00 грн. щомісячно необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. 1-Травня, 15, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Новий Солотвин, вул. 1-Травня, 15, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, яка народилась 16.07.2018 р., у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 20.11.2018 р. і до 16.07.2036 р.
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
3. Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. 1-Травня, 15, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут