Справа№487/8713/19
Провадження №2/487/2789/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

29.11.2019 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., при секретарі судових засідань Рафальській Т.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зотікова Сергія Євгеновича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про захист прав споживача шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., вчинений 31.10.2017 р., зареєстрований в реєстрі за № 24551, яким запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 640/680-К680 від 22.12.2005 року за період з 01.03.2015 р. по 26.10.2017 р. в сумі 49689,16 дол. США, що складається з :

- простроченої заборгованості 22234,10 дол. США,

- простроченої заборгованості по нарахованих відсотках 27455,06 дол. США.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 через представника адвоката Зотікова С.Є. подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за цим виконавчим написом приватного нотаріуса.

На думку позивача, невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, у такому випадку суд має досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2019 р. у справі № 910/1040/18, у постанові Миколаївського апеляційного суду від 18.10.2019 р. у справі № 487/8789/18.

Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначав, що даний виконавчий напис вчинено з порушеннямст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», п.п. 3.2., 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у зв`язку з втратою чинності на дату вчинення напису положеннями п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Також позивач зазначав, що з моменту виникнення у банку права вимоги щодо основної заборгованості за кредитом пройшло більше 3 років, а проценти за період з 01.03.2015 р. по 26.10.2017 р. були нараховані банком безпідставно.

Наведене свідчить, що між позивачем та банком дійсно виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису, розміру заборгованості позивача за договором кредиту, та можливості її стягнення шляхом вчинення виконавчого напису.

Постановою від 22.10.2019 р. головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носовою О.Г. відкрито виконавче провадження № 60366240, з виконанням виконавчого напису, що оскаржується позивачем.

Наявність відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом створює реальну загрозу порушення майнових прав позивача в разі задоволення позову, якщо заборгованість буде передчасного стягнута з нього у виконавчому провадженні. При цьому позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить поновлення його порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зотікова Сергія Євгеновича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 24551, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 640/680-К680 від 22.12.2005 р. за період з 01.03.2015 р. по 26.10.2017 р. в сумі 49689,16 дол. США, до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направити до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (м. Миколаїв, вул. Робоча, 1).

Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з часу її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко