Справа № 698/574/18
Провадження № 2/698/43/19
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Пальчиківська сльська рада Катеринопільського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований по вулиці Небесної сотні (до перейменування Леніна), 31 в с. Луківка, Катеринопільського району, Черкаської області. Позивач зазначає, що вказаний факт стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серія ВАА № 740351 від 13.11.2002 року. Крім того, позивач вказує на те, що на дату укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, вона мала прізвище «Глущенко», а після укладення шлюбу її прізвище було змінено на «Пономаренко».

Позивач зазначає, що в її будинку зареєстрований її колишній чоловік: ОСОБА_3, який фактично не проживає у будинку з 2008 року та не приймає участі у його утриманні. Стверджує, що факт реєстрації відповідача перешкоджає їй у реалізації прав власника домоволодіння, зокрема у оформленні субсидії та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просить суд їх задовольнити. Зокрема, в обґрунтування заяви зазначив, що позивач не могла звернутися до відповідача з проханням, щоб останній добровільно знявся з реєстрації з належного будинку, так як місце знаходження останнього не відоме. Крім того, зазначив, що спору щодо поділу спільно нажитого майна не має.

Відповідач вважається належним чином повідомленим, що стверджується оголошеннями розміщеними на офіційному сайті Катеринопільського районного суду Черкаської області про виклик в судове засідання в якості відповідача від 11.12.2018 року та 31.01.2019 року. (а.с.22,23,26)

З наведеного вбачається, що відповідач вважається таким, що був повідомлений належним чином про суть спору та розгляд справи Катеринопільським районним судом, але не вжив заходів для явки в судове засідання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Представник третьої особи Пальчиківської сільської ради, Катеринопільського району Черкаської області в судове засідання не зявився, направив суду заяву від 31.01.2019 року в якій просить суд розглянути справу без їх участі.(а.с.25)

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З договору купівлі-продажу будинку серія ВАА № 740351 від 13.11.2002 року посвідченого державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2523 вбачається, що ОСОБА_4, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вулиці Леніна, 31, в селі Луківка, Катеринопільськго району, Черкаської області. (а.с.7)

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 15.08.2018 року вбачається, що 24.11.2001 року виконавчим комітетом Пальчиківської сільської ради, Катеринопільського району Черкаської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що складено актовий запис про шлюб за № 5. Крім того, вбачається, що після реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 отримала прізвище «Пономаренко». (а.с.8)

З свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-СР № 044107 виданого 16.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 16.10.2009 року, актовий запис №61. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 залишила собі прізвище «Пономаренко». (а.с.9)

З довідки Пальчиківської сільської ради від 18.07.2018 року за № 333 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але з 2008 року не проживає. (а.с.10)

З акту складеного секретарем Пальчиківської сільської ради ОСОБА_5 від: 18.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 по вулиці Небесної сотні, 31 в с. Луківка, Катеринопільського району, Черкаської області не проживає. (а.с. 11)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1.ст. 62 Сімейного кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що за час шлюбу сторони придбали житловий будинок по вулиці Небесної сотні (до перейменування Леніна), 31 в с. Луківка, Катеринопільського району, Черкаської області, отже,існують законні підстави для обґрунтованого твердження про наявність у відповідача права на частку у спільній сумісній власності подружжя, тому останній не може бути позбавлений права користування спірним майном.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 280-284, 263-265,268,355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Пальчиківська сльська рада Катеринопільського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О.І.Баранов