ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

2 грудня 2019 року

м. Харків

справа №618/175/19

провадження № 22-з/818/426/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи для розгляду заяви Омельницької Тетяни Василівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Ягідне» до приватного сільськогосподарського підприємства «Рідкодуб», ОСОБА_2 , третя особа: Дворічанська районна державна адміністрація Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Ягідне», третя особа: приватне сільськогосподарське підприємство «Рідкодуб» про визнання припиненим договору оренди земельної частки (паю), -

установив:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Ягідне» (далі ТОВ «СП «Ягідне») звернулося до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Рідкодуб» (далі ПСП «Рідкодуб»), ОСОБА_2 , у якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,9713 га, укладений 25 лютого 2016 року між ПСП «Рідкодуб» та ОСОБА_2 .

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати припиненим Договір оренди земельної частки (паю), укладений 24 березня 2014 року між ТОВ «СП «Ягідне» та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.04.2014 в Рідкодубівській сільській раді Дворічанського району Харківської області.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року позов ТОВ «СП «Ягідне» задоволений. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 5,9713 га, кадастровий № :03:000:0067, від 25 лютого 2016 року, укладений між ПСП «Рідкодуб» та ОСОБА_2 недійсним (номер запису про державну реєстрацію 13534139 від 02.03.2016, внесено Дворічанським районним управлінням юстиції Харківської області, державний реєстратор Годелян А.О.). У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ПСП «Рідкодуб» та ОСОБА_2 в рівних частках на користь ТОВ «СП «Ягідне» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 4 листопада 2019 року апеляційні скарги Омельницької Т.В. , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , та ПСП «Рідкодуб» задоволено. Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року скасовано, прийнято нову постанову. У задоволенні позову ТОВ СП «Ягідне» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,9713 га, кадастровий № :03:000:0067, укладеного 25 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ПСП «Рідкодуб» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим договір оренди земельної частки (паю) площею 8,02 умовних кадастрових гектарів, укладений 24 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ СП «Ягідне». Стягнуто з ТОВ СП «Ягідне» на користь ПСП «Рідкодуб» 2881 грн. 50 коп. судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Стягнуто з ТОВ СП «Ягідне» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Сьомого листопада 2019 року Омельницька Т. В. , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат. Посилається на те, що постановою Харківського апеляційного суду від 4 листопада 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 задоволений, проте питання про стягнення з ТОВ СП «Ягідне» на користь ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1152 грн 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн не вирішено.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається із матеріалів справи, при подачі зустрічного позову ОСОБА_2 визначила попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які склалися із судового збору (768 грн 40 коп. та 5000 грн витрат, які сторона очікує понести у зв`язку зі зверненням до суду та які підтверджені умовами укладених договорів (т.1 а.с. 74).

На підтвердження понесення витрат у розмірі 5000 грн на отримання правничої допомоги, 04.04.2019 ОСОБА_2 надала суду першої інстанції договір про надання правничої допомоги між нею та Омельницькою Т.В. від 18 березня 2019 року (т.1 а.с. 188-189), додаткову угоду від 18 березня 2019 року до Договору про надання правничої допомоги (т.1 а.с. 190), акт про надання послуг адвоката від 1 квітня 2019 року (а.с. 191), детальний опис робіт наданих адвокатом Омельницькою Т.В . послуг правничої допомоги Мичка З.В. при подачі та розгляді зустрічного позову останньої в суді (т.1 а.с. 192), довідку від 1 квітня 2019 року про сплату ОСОБА_2 на користь адвоката 5000 грн (т.1 а.с. 193).

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Надана Омельницькою Т.В. довідка про сплату ОСОБА_2 на її користь 5000 грн не може вважатися належним доказом оплати гонорару адвоката в розумінні викладених вище роз`яснень Верховного Суду. Вказана довідка також не містить зазначень сплачені ці кошти готівкою чи банківським переказом.

Тому колегія суддів уважає, що немає підстав для стягнення з ТОВ «СП «Ягідне» на користь ОСОБА_2 5000 грн на відшкодування витрат на правову допомогу у зв`язку із недоведеністю їх сплати на користь адвоката.

Щодо відшкодування 1152 грн 60 коп. судового збору, то згідно наявної у матеріалах справи квитанції судовий збір у розмірі 1152 грн 60 коп. за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 був сплачений ПСП «Рідкодуб» (т.2 а.с. 17).

Зазначена сума була стягнута з ТОВ «СП «Ягідне» на користь ПСП «Рідкодуб» постановою Харківського апеляційного суду від 4 листопада 2019 року з огляду на обґрунтованість апеляційних скарг представника ОСОБА_2 та ПСП «Рідкодуб» (т.2 а.с. 73-76).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, Омельницька Т.В. надає укладений між ОСОБА_2 і ПСП «Рідкодуб» договір доручення від 1 червня 2019 року. За умовами вказаного договору ПСП «Рідкодуб» зобов`язалося сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 в рахунок зменшення поточного зобов`язання орендаря зі сплати орендної плати на користь орендодавця (т.2 а.с. 82).

На час подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 (т.2 а.с. 18-26) та перебування справи у провадженні Харківського апеляційного суду, представник ОСОБА_2 на надала суду зазначений договір доручення, тому врахувати його умови після перегляду справи та винесення постанови Харківського апеляційного суду від 4 листопада 2019 року не можливо. Крім того, зазначеною постановою судовий збір у розмірі 1152 грн 60 коп., що був сплачений ПСП «Рідкодуб» при зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_2 , вже стягнутий з ТОВ «СП «Ягідне» на користь ПСП «Рідкодуб». Тому колегія суддів не вбачає підстав для його повторного стягнення з ТОВ «СП «Ягідне» на користь ОСОБА_2 . Вказане не позбавляє ОСОБА_2 права звернутися до ПСП «Рідкодуб» з відповідною вимогою про повернення зазначених коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 133, 141, 260, 261, 270 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Омельницькій Тетяні Валентинівні , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в прийнятті додаткового судового рішення до постанови Харківського апеляційного суду від 4 листопада 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 2 грудня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний