Справа № 447/1438/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/414/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Львів

Справа № 447/1438/17

Провадження № 22-ц/811/414/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 лютого 2018 року у складі судді Карбовнік І.М.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерною товариства "Миколаївцемент" на її користь щомісячної премії 20% від окладу за період з грудня 2015 по червень 2017 р. в сумі -38723,81 грн, премії за підсумками роботи за рік за 2015 та 2016

роки в сумі - 24347,74 грн, кошти на здешевлення гарячого харчування за період з грудня 2015 по червень 2017 р. в сумі-7838,07 грн. та кошти на оздоровлення за 2016 р. в сумі - 5307.00 грн.

В обгрунтування своїх вимог покликається нате, що вона працює на посаді голови первинної профспілкової організації ПАТ «Миколаївцемент» з 2008 року. Є звільненою від основної роботи головою профкому. Відповідно до п.8 ст.41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» передбачено, за працівниками, обраними до складу виборних органів профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації, зберігаються соціальні пільги та заохочення, встановлені для інших працівників за місцем роботи відповідно до гахонодавсґва. За рахунок коштів підприємства цим працівникам можуть бути надані додаткові паьги, якщо це передбачено колективним договором.

Згідно положень колективного договору 1 «укладеного між адміністрацією та первинною профспілковою організацією підприємства на 2008-2010 p.p.. чинного на даний час передбачено працівникам профкому виплачувати премії та винагороди, які передбачені для працівників підприємства відповідними положеннями.

Положення колективного договору поширюються на всіх, без винятку, працівників підприємства, а також на звільнених від основної роботи працівників профспілкових органів. Однак, грудня 2015 року дані кошти їй, як голові профкому, звільненій від основної роботи, відповідач виплачує. Всього, відповідач заборгував їй виплату належних їй коштів за період з грудня 2015 гу по червень 2017 року в сумі 76216.62 грн., у звязку з чим просила позов задоволити в повному обсязі.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що вона працює на посаді голови первинної профспілкової організації ПАТ «Миколаївцемент» з 2008 року та є звільненою від основної роботи головою профкому. Вказує, що згідно положень колективного договору, укладеного між адміністрацією та первинною профспілковою організацією підприємства на 2008-2010 р.р., чинного на даний час, передбачено працівникам профкому виплачувати премії та інші винагороди, які передбачені для працівників підприємства відповідними положеннями.

Положення колективного договору поширюються на всіх, без винятку, працівників підприємства, а також на звільнених від основної роботи працівників профспілкових органів. Однак, з грудня 2015 року дані кошти їй, як голові профкому, звільненій від основної роботи, відповідач не виплачує. Всього, відповідач заборгував їй виплату належних їй коштів за період з грудня 2015 року по червень 2017 року в сумі 76216,62 грн., у зв'язку з чим вважає її позов обґрунтованим. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

17.10.2018 року цивільна справа № 447/1438/17одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки голова профспілки не є працівником підприємства, не виконує трудові обов`язки на підприємстві, які безпосередньо впливають на виплату щомісячних та річної премії, тому заохочення і соціальні пільги, що діють на ПАТ «Миколаївцемент» на неї, як члена (Голови) профспілкового комітету , який не є працівником підприємства не поширюються.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Пунктом 11 розділу 8 колективного договору передбачено, що сторона власника зобов'язується працівникам профкому виплачувати премії та винагороди, які передбачені для працівників підприємства відповідними положеннями.

Судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з підприємством в період з 30.05.1984 року по 01.02.1990 рік.

01.02.1990 року вона звільнена з роботи згідно п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням у Львівський обком профспілки та у трудових відносинах з ПАТ "Миколаївцемент" не перебуває.

Відмовляючи в позові районний суд прийшов до висновку, що оскільки голова профкому не є працівником ПАТ «Миколаївцемент», підприємство не встановлює голові профкому посадового окладу, не здійснює виплату заробітної плати, тому підприємство не має законних підстав та механізму для розрахунку та здійснення виплати премій та інших доплат, передбачених колективним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаний спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Статею 14 Закону України «Про професійні спілки. їх права та гарантії діяльності» передбачено, що профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.

Профком або профспілковий комітет не є юридичною особою - це виборний орган, утворений відповідно до статуту первинної профспілкової організації уповноважений згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки. При укладені колективного договору, зокрема п. 11 розділу 8 колективного договору, сторони мали на увазі працівників підприємства, які є членами профспілкового комітету, тобто обрані до вищого керівного органу профспілки.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою встановлено гарантії для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, за працівниками, обраними до складу виборних органів профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі або організації, зберігаються соціальні пільги та заохочення, встановлені для інших працівників за місцем роботи відповідно до законодавства. За рахунок коштів підприємства цим працівникам можуть бути надані додаткові пільги, якщо це передбачено колективним договором.

У вищенаведених нормах законодавства, мова йде про працівників, які обрані до виборних органів і одночасно виконують свої посадові обов'язки (не звільнені від своїх виробничих чи службових обов'язків) або частково звільнені від своїх виробничих чи службових обов'язків у зв'язку з обранням на виборні посади. Крім того в даних статтях зазначено «встановлені для інших працівників за місцем роботи» та «цим працівникам». Тобто за місцем роботи працівника обраного до виборного органу.

Відповідно до п. 4.3 Статуту професійної спілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України зазначено, що Голова первинної профспілкової організації є головою керівного виборного органу (в даному випадку профспілкового комітету).

Однак профком або профспілковий комітет не є юридичною особою - це виборний орган, утворений відповідно до статуту первинної профспілкової організації уповноважений згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки.

Тому при укладені Колективного договору, зокрема п. 11 Розділу 8 Колективного договору, сторони мали на увазі працівників підприємства, які є членами профспілкового комітету, тобто працівників підприємства обраних до вищого керівного органу профспілки.

Згідно витягу із протоколу №16 засідання профкому ВАТ «Миколаївцемент» від 27.12.2007 року, долученого до матеріалів справи, видно, що Позивач обрана головою профкому з 10 січня 2008 року. На момент обрання Головою профкому позивач не перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Миколаївцемент».

Встановлено, що матеріалами справи позивач є працівником первинної профспілкової організації ПАТ «Миколаївцемент».

Первинна профспілкова організація, як роботодавець, здійснює їй виплату заробітної плати, є податковим агентом та сплачує за Позивача страхові внески. У такому випадку, якщо місцем роботи для Позивача є профспілкова організація, тоді виплату премій та інших заохочень та соціальних пільг повинна здійснювати ця організація.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Публічного акціонерного товариства «Миколаївцемент» на користь ОСОБА_2 щомісячної премії 20% від окладу за період з грудня 2015 по червень 2017 р. в сумі - 38723,81 грн, премії за підсумками роботи за рік за 2015 та 2016 роки в сумі - 24347,74 грн, кошти на здешевлення гарячого харчування за період з грудня 2015 по червень 2017 р. в сумі-7838,07 грн. та кошти на оздоровлення за 2016 р. в сумі - 5307,00 грн.

Положення про преміювання робітників та інженерно-технічних працівників ВАТ «Миколаївцемент», діюче з 01.01.2009 року, вводилось з метою стимулювання працівників до високопродуктивної плати, підвищення ефективності та якості роботи в досягненні виробничих завдань та функцій та передбачало помісячне преміювання робітників та інженерно-технічних працівників в розмірі 20% від посадового окладу. ОСОБА_2 в періоди з 01.01.2015 по 01.12 2015 та з 01.01.2016 по 01.12.2017 року не була ні робітником, ні інженерно-технічним працівником ПАТ «Миколаївцемент», тобто здійснення такої виплати суперечить меті введення такого Положення.

Щодо виплати премії за підсумками роботи за рік.Відповідно до Положення про виплату премії працівникам ВАТ «Миколаївцемент» за результатами роботи за рік, діюче з 1 липня 2008 року (Додаток №7 Колективного договору) право на отримання премії за результатами роботи за рік надається працівникам, які пропрацювали на підприємстві з 01 січня до 31 грудня поточного року.

Однак ОСОБА_2 на підприємстві з 01.01.2015 по 01.12 2015 та з 01.01.2016 по 01.12.2017 року не працювала. При цьому, відповідно до даного положення, премія за результатами роботи за рік являється додатковою формою матеріального заохочення працівників, що стимулює до продуктивності праці та направлена на забезпечення зацікавленості всього колективу в загальних результатах роботи підприємства за звітний період та виплачується при умові виконання певних показників. Положенням також передбачений прядок визначення середньої заробітної плати працівника для нарахування премії.

Щодо виплати коштів на здешевлення гарячого харчування, то пунктом 4 Розділу 7 Колективного договору передбачено обов'язок підприємства щомісячно виділяти кошти на здешевлення вартості гарячого харчування тільки працівникам ВАТ «Миколаївцемент».

У відповідності до Положення про надання працівникам ВАТ «Миколаївцемент» одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, діюче з 01 січня 2009 року, працівникам підприємства надається одноразова матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат одноразово при виході у відпустку.

Оскільки голова профкому не є працівником ПАТ «Миколаївцемент», підприємство не встановлює голові профкому посадового окладу, не здійснює виплату заробітної плати, тому підприємство не має законних підстав та механізму для розрахунку та здійснення виплати премій та інших доплат, передбачених колективним договором.

Дані обставини підтверджується матеріалами справи, додатковими поясненнями та листами ПАТ «Миколаївцемент» від 22.04.2016 року, 06.06.2016 року та05.08.2016 року, про те що голова профспілки на відміну від інших членів профкому, не є працівником підприємства а тому відсутні будь-які підстави та механізми реалізації нарахувань.

Як вбачається з платіжних доручень №1342 від 24.03.2015., №7660 від 31.03.2015 p., №3336 від 14.04.2015 p.. №776 від 21.04.2015 p., №23520 від 12.05.2015 p., №1589650 від 21.05.2015 p., №35355 від 16.06.2015 p.. №76590 від 18.06.2015 p., №98789 від 09.07.2015 p., №35355 від 16.06.2015 р. №76590 від2015 p., №98789 від 09.07.2015 p, №5576 від 21.07.2015р. №23475 від 07.08.2015р. з : формулюванням «ВИПЛАТИ ПРОФКОМУ ВАТ МЦ ЗГІДНО КОЛЕКТИВНОГО ДОГОВОРУ» що виплати здійснювались на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу діяльність а також на перерахування членських внесків відповідно до п. 18. Розділу 7 Колективного договору ПАТ «Миколаївцемент» та п. 4. Розділу 8 Колективного Договору ПАТ «Миколаївцемент», відповідно до яких:

«Сторона власника зобов'язується щомісяця перераховувати профспілковій стороні кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі 0,5 Фонду оплати праці підприємства. КЗпП cm. 251, ЗППС cm. 44» (п. 18 розділу 7 Колективного договору ПАТ «Миколаївцемент»),

«Сторона власника зобов'язується при наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, щомісяця відраховувати із заробітної плати й перераховувати в безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів після виплати заробітної плати на рахунок профспілкової організації членські внески» ЗППС cm. 42» (п. 4. Розлілу 8 Колективного Договору ПАТ«Миколаївцемент»).

ПрАТ «Миколаївцемент» здійснювались виплати на користь профкому ПАТ «Миколаївцемент» на виконання п. 11 розділу 8 Колективного договору ПАТ «Миколаївцемент» та ст. 41 ЗУ «Про профспілки та гарантії їх діяльності».

Як вбачається з звернення Львівської обласної організації профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України від 09.02.2015р. №1-30/14 , остання зверталась до голови правління ПАТ «Миколаївцемент» щодо працевлаштування в штат заводу голову первинної профспілкової організації ПАТ «Миколаївцемент» ОСОБА_2

За наслідком вищенаведеного звернення, Правлінням ПАТ «Миколаївцемент» було звернуто увагу на невідповідність виплат Голові ППО «Миколаївцемент» щомісячної премії, річної премії, здешевлення гарячого харчування, (виплати яких передбачено виключно для працівників підприємства ПАТ «Миколаївцемент»), а також правомірності відшкодування ПАТ «Миколаївцемент» ЄСВ та ПДФО на користь ППО «Миколаївцемент» за Голову профспілкового комітету ПАТ «Миколаївцемент» ОСОБА_2

За наслідком чергового подання Голови профкому ППО «Миколаївцемент» про перерахування на користь Голови ППО «Миколаївцемент» ОСОБА_2 виплати щомісячної премії, виплати річної премії, виплати коштів на харчування вих №_16-16/1_ від 25.05.2016р.), які обгрунтовано положеннями ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» ПрАТ «Миколаївцемент» було відмовлено у виплаті таких за безпідставністю. В подальшому такі виплати ПрАТ «Миколаївцемент» не здійснювались.

Окрім того, середня облікова чисельність учасників первинної профспілкової організації ПрАТ «Миколаївцемент» на 2015р ~ 130 людей, на 2019 рік -110 людей. Профспілковий комітет (Профком) первинної профспілкової організації ПрАТ «Миколаївцемент» складається з 5 членів, з яких не працевлаштованих на ПрАТ «Миколаївцемент» лише 1 - Голова ППО ПрАТ «Миколаївцемент» ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції правильно вирішено спір та застосовано закон, який підлягає до застосування із правильним його тлумаченням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий

Судді