Справа 237/4871/17
Номер провадження 2/237/71/19
15.02.19 м. Курахове
Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Медведського М.Д.,
при секретарі Махно Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2), ОСОБА_3 (відповідач 3) та ОСОБА_4 (відповідач 4) про стягнення заборгованості за договором кредиту №ЗП 034/2005 від 27.08.2005 року, укладеного між позивачем та відповідачем 1, договором поруки № П 081/2009 від 30.10.2009 року, укладеним між позивачем та відповідачем 2, відповідачем 3 та відповідачем 4, у розмірі 283 169,11 грн, з яких: 121 097,36 грн. заборгованість за кредитом; 86 669,33 грн - заборгованість за відсотками; 28 847,09 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 19 826, 49 грн розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 15 846, 81 грн розмір інфляційних витрат за кредитом; 10 881, 43 грн розмір інфляційних витрат за відсотками.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач 1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Відповідач 3 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Відповідач 4 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Відповідач 2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
11.06.2018 року відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування свої заперечень на позов вказав, що позивачем пропущено строки предявлення вимог до нього щодо повернення грошових коштів, оскільки відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, а заборгованість по кредитному договору наявна з 11.07.2014 року.
Одночасно, відповідач 2 вказує, що позивачем не надано суду доказів щодо набуття або відсутності факту набуття ним права власності на майно, яке є предметом іпотеки відповідно до договору №ЗЗП 030/2005 від 27.08.2005 року
Крім того, Відповідач 2 наголошує, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
У зв'язку з наведеним, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК Українипостановляє заочне рішення.
Суд, розглянувши позовну заяву та додані до неї докази, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.1.1 договору кредиту № ЗП 034/2005 від 27.08.2005 року (далі договір кредиту), укладеного між позивачем та відповідачем 1, позивач надав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 500 000 грн. зі сплатою 15 відсотків річних за встановленим у договорі порядком погашення суми основної заборгованості.
Пунктом 2.3. договору кредиту передбачено, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки позивача: суми кредиту, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.
Згідно із п. 3.3.9. кредитного договору відповідач 1 зобовязаний сплачувати відсотки за використання кредиту у порядку, передбаченому п.п. 2.4., 2.5. цього договору.
Одночасно, відповідно до п. 3.3.10. кредитного договору відповідач 1 зобовязаний своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у порядку, передбаченому п.1.1. цього договору.
Відповідно до п. 7.3. кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.
30.10.2009 року між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту, відповідно до змісту якої сторони домовились та дійшли згоди внести зміни до кредитного договору, встановивши, що з дня укладення цієї додаткової угоди нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється виходячи зі ставки 21,0% процент річних за встановленим цією угодою порядком погашення суми основної заборгованості.
22.03.2011 року між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до змісту якої сторони підтверджують, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення цієї додаткової угоди складає 218 338, 14 грн. Крім того, цією угодою змінено кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором, а саме до 10.08.2017 року включно.
Згідно із п. 1.3. кредитного договору в якості забезпечення позичальником (відповідач 1) виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор (позивач) укладає в день укладення цього договору (кредитного договору) з позичальником (відповідач 1) іпотечний договір № ЗЗП 030/2005 від 27.08.2005 року, за умовим якого позичальник (відповідач 1) передає кредитору (позивач) в іпотеку нерухоме майно, для ремонту якого згідно із п.1.2. кредитного договору надається кредит, іпотечною вартістю 2209375, 00 грн.
Відповідно до іпотечного договору №ЗЗП 030/2005 від 27.08.2005 року (далі договір іпотеки) позивач та відповідач 1 уклали договір іпотеки, відповідно до п.1.1. умов якого відповідач 1 (іпотекодавець) передає позивачу (іпотекодержателю) у якості забезпечення виконання зобовязань, зокрема за договором кредиту №ЗП 034/2005 від 27.08.2005 року, нерухоме майно базу відпочину «Салют», що знаходиться за адресою: пров. Набережний, 36, с. Юрївка, Першотравневий район, Донецька область.
Згідно із п. 2.4.4. та п.4.1. договору іпотеки позивач має право у разі невиконання відповідачем 1 хоча б одного із своїх обовязків, встановлених згідно із п. 2.1.1.-2.1.10 цього договору, вимагати дострокового виконання позичальниками основного зобовязання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до копії договору поруки №П 081/2009 від 30.10.2009 року (далі договір поруки) поручитель (відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4) зобовязується перед кредитором (позивач) у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником (відповідач 1) зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредито, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та випадках, передбачених договором кредиту №ЗП 034/2005 від 27.08.2005 року, що укладений між кредитором та позичальником.
Відповідно до умов п. 3.1.1. та 3.1.2. поручитель зобовязаний протягом одного робочого дня від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником зобовязання забезпеченого порукою, виконати відповідне зобовязання шляхом перерахування на рахунок кредитора суми невиконаного позичальником зобовязання, а також у випадку невиконання позичальником та поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно із чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.
Згідно із додатковою угодою №1 про внесення змін до договору поруки від 22.03.2011 року п.п. 2.1.1. договору поруки викладено у такій редакції: погасити основну суму за договором кредиту в сумі 500 000 грн. з порядком погашення та в строки, що встановлені договором, яким обумовлено основне зобовязання, але в будь-якому випадку не пізніше ніж до 10.08.2017 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобовязання.
Судом досліджено копію вимоги про усунення порушення №8217163 від 19.10.2017 року, відповідно до якої позивач письмово повідомляє відповідача 1, відповідача 3 та відповідача 4 про наявність станом на 19.10.2017 року заборгованості за кредитним договором у розмірі 283 169, 11 грн та необхідність сплати вказаної заборгованості у строк до 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту отримання цієї вимоги.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У свою чергу статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобовязання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно із ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.
Судом встановлено, що відповідно до умов додаткової угоди № 2 від 22.03.2011 року кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за кредитним договором встановлено до 10.08.2017 року включно.
Одночасно, додатковою угодою №1 про внесення змін до договору поруки від 22.03.2011 року п.п. 2.1.1. договору поруки викладено у такій редакції: погасити основну суму за договором кредиту в сумі 500 000 грн. з порядком погашення та в строки, що встановлені договором, яким обумовлено основне зобовязання, але в будь-якому випадку не пізніше ніж до 10.08.2017 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобовязання.
Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Оскільки строком виконання основного зобовязання є строк не пізніше ніж до 10.08.2017 року, а позивач предявив відповідну вимогу 19.10.2017 року, суд вважає, що доводи відповідача 2 про те, що договорі поруки є припиненим, є необгрунтованими.
Крім того, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача 2 про не надання позивачем суду доказів щодо відсутності набуття права на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання необгрунтованими, оскільки відповідно до договору поруки поручитель, зокрема відповідач 2 зобовязується перед кредитором (позивачем) у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником (відповідачем 1) зобовязань щодо повернення суми кредиту. Вказаний обовязок позичальника, яким зокрема є відповідач 2, відповідно до умов договору поруки не залежить від інших договорів, укладених з позивачем.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів 19 826, 49 грн розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків, та 28 847,09 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до матеріалів справи вони зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1 та м. Донецьку, що є територією, де проводилась антитерористична операція.
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 3 525,46 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №ЗП 034/2005 від 27.08.2005 року у розмірі 234 495,53 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста девяносто пять) грн.., з яких: 121 097,36 грн. заборгованість за кредитом; 86 669,33 грн. - заборгованість за відсотками; 15 846, 81 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; 10 881, 43 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3 525 (три тисячі пятсот двадцять пять) грн. 46 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного оскарження.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідач 2: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя М.Д.Медведський
Дата документу 15.02.2019