Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2019 Справа №607/20207/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Галичина», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Неля Євгенівна, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування свідоцтва про право власності на будинковолодіння , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до кредитної спілки «Галичина», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Н.Є., ОСОБА_2 у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Будз Н.Є. від 03.07.2003 року, в реєстрі за №3630, про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості перед КС «Галичина» в сумі 122 691,61 грн. та визнати недійсним свідоцтво від 27.07.2004 року про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 163,2 кв.м., житлова площа 68,6 кв.м., видане кредитній спілці «Галичина» приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., в реєстрі за №1877 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності КС «Галичина» на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 163,2 кв.м., житлова площа 68,6 кв.м., реєстраційний номер майна 6783965.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 березня 2002 року її батьком ОСОБА_6, який помер в липні 2018 року, було укладено договір позики №21 з кредитною спілкою «Галичина», згідно якого ним отримано в позику 25 000,00 грн. В забезпечення належного виконання зобов'язань за даним договором було укладено договір застави від 06.03.2002 року, посвідчений в цей день приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., в реєстрі за №509. В заставу КС «Галичина» було передано належний позивачу та її батькам житловий будинок АДРЕСА_1. Позивач у 2018 році зверталася до нотаріуса для отримання копій документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису проте, їй було повідомлено, що вказані документи знищено, оскільки сплив строк їх зберігання, тому копію виконавчого напису отримано позивачем в Борщівському районному відділі ДВС. Позивач вважає, що даний спірний напис є таким, що не підлягає до виконання, оскільки вчинений без дотримання вимог передбачених законом для його вчинення, а сума у виконавчому написі є значно завищеною. Також звертає увагу на те, що жодної вимоги їй та батькам не надавалось і ними не отримувалось, а копія письмової вимоги, надісланої боржнику та докази її надсилання, є тими документами які подаються нотаріусу, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України №1172 від 29.06.1999 р. Згідно додаткової угоди №1 від 06.05.2002 року до договору позики №21 від 06.03.2002 року вбачається, що станом на 06.05.2002р. залишкова сума позики складала 9 916,67 грн. Таким чином, її батько, за два місяці погасив більше половини суми позики. Окрім цього, згідно збережених квитанцій вбачається, що 10 вересня 2002 року ним було оплачено дві суми по 798,00 грн. Відповідальність передбачена розділом 7 договору позики включає в себе пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення протягом перших 15 днів, потім 1 % від суми позики за кожен день, а також штраф в розмірі 40 % від суми позики при простроченні більше одного місяця. Таким чином, має місце подвійна відповідальність за одне й теж порушення. Вважає, що суми неустойки нараховані з порушенням Закону не можуть вважатися безспірними і підлягають доказуванню в суді. Стверджує, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог передбачених ст. 89 Закону України «Про нотаріат» в редакції чинній на той час, оскільки не містить адреси стягувача, строку за який проводиться стягнення, а також суми, що підлягають стягненню з розбивкою на пеню та проценти, якщо такі стягуються. Зазначила, що позивачу раніше не було відомо про виконавчий напис та факт переходу права власності на будинок до КС «Галичина». Проте, внаслідок вчинення виконавчого напису, який не підлягає виконанню належний їм будинок був виставлений на торги, не реалізований і переданий КС «Галичина» згідно акту про залишення арештованого майна за стягувачем від 15.07.2004 року. Право власності КС «Галичина» оформлено згідно свідоцтва від 27.07.2004 року, виданого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., в реєстрі за №1877.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник кредитної спілки «Галичина» в судове засідання не з'явився, проте судом вживалися заходи для сповіщення останнього про дату та час слухання справи.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Н.Є. в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що її документи, як приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу були здані на збереження у державний нотаріальний архів Тернопільської області, що унеможливлює надання нею належним чином завірених документів по цивільній справі №607/20207/18, суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позову ОСОБА_3 до кредитної спілки «Галичина» подав свої пояснення відповідно до яких вважає, що спірний виконавчий напис вчинений у відповідності до вимог закону, доказів протиправних дій, які б суперечили виконавчому напису не має, також позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт погашення позики, стверджує, що позовні вимога надумані. З огляду на вказане просить позовну заяву відхилити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2018 року вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо реалізації житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 163,2 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., що належить на праві власності КС «Галичина» (РНОКПП 25935795), на підставі Свідоцтва від 27 липня 2004 р., виданим приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., в реєстрі за №1877.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

06 березня 2002 року між кредитною спілкою «Галичина» (позикодавцем) та ОСОБА_6 (позичальником) укладено договір позики №21, відповідно до умов якого згідно з заявою позичальника, позикодавець зобов'язується надати, а позичальник використати за цільовим призначенням і вчасно повернути позику та відсотки по ній. Сума позики - 25000 грн. Дата видачі позики - 06 березня 2002 року. Дата погашення позики - 06 березня 2004 року. Ціль використання коштів позики - споживчі цілі. Плата за користування позикою - 3,3 % місячних від суми позики. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення позики, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, позичальник укладає: договір застави та договір страхування.

Згідно угоди №1 від 06 травня 2002 року, про внесення змін до договору позики №21 від 06 березня 2002 року, внесено зміни до договору позики №21 від 06 березня 2002 року, а саме в частині плати за користування позикою, яка нараховується з 06 травня 2002 року від залишкової суми позики 9916,67 гривень, також вирішено внести зміни до графіка погашення (додаток №1) договору позики №21 від 06 березня 2002 року, при чому вказано дату платежу 06.06.02р. по 06.02.04р. в сумі чергового платежу щомісячно по 778 грн. 00 коп., а 06.03.04р. - 778 грн. 17 коп.

06 березня 2002 року між кредитною спілкою «Галичина», від імені якої на підставі Статуту діє голова Правління ОСОБА_8 (заставодержатель) та ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_3 (заставодавці) укладено договір застави, відповідно до умов якого предметом застави є належний заставодавцям цілий жилий будинок за №6, житловою площею 68,6 кв.м., зазначений на генплані під літерою «А», до нього примикають слідуючі господарські будівлі та споруди: цегляний господарський будинок під літ. «Б», цегляний господарський будинок під літ. «В», дощата огорожа, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,26 га., в АДРЕСА_1, заставною вартістю - 25000 гривень, що належить заставодавцям на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок та господарські будівлі, виданого виконкомом Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, 20 грудня 2001 року, та зареєстрованого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 23 січня 2002 року в реєстрову книгу №31 за реєстровим №239.

03 липня 2003 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Будз Н.Є. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_3, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, заставленого за договором застави, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. 06 березня 2002 року по реєстру №509 за рахунок коштів, виручених від реалізації зазначеного майна, задовільнити вимоги кредитної спілки «Галичина» в сумі 122691,61 гривень.

Як вбачається із акту про залишення арештованого майна за стягувачем від 15 липня 2004 року, складеного державним виконавцем Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції Чорновус М.Є., цілий жилий будинок за №6, житловою площею 68,6 кв.м., зазначений на генплані під літерою «А», до нього примикають слідуючі господарські будівлі та споруди: цегляний господарський будинок під літ. «Б», цегляний господарський будинок під літ. «В», дощата огорожа, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,26 га., в АДРЕСА_1, вказаний житловий будинок раніше належав ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок та господарські будівлі, виданого виконкомом Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області 20 грудня 2001 року, та зареєстрованого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 23 січня 2002 року в реєстрову книгу №31 за реєстровим №239, 2004 році було запропоновано залишити КС «Калина», оскільки прилюдні торги не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців.

Як вбачається із свідоцтва від 27 липня 2004 року, виданого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу, на підставі акту про залишення арештованого майна за стягувачем, затвердженого районним відділом державної виконавчої служи Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 15 липня 2004 року, кредитній спілці «Галичина» належить право власності на вище вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

На виконанні у Борщівському районному відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 54122525 про стягнення з кредитної спілки «Галичина» коштів на користь ОСОБА_2, ОСОБА_11 грошових коштів.

Відповідно до інформації, викладеній в листі від 29.01.2018 №3-3/1072 Борщівського РВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області, на виконанні у зазначеному відділі перебуває виконавче провадження №53552925 від 10.09.2017 про стягнення з кредитної спілки «Галичина» в користь ОСОБА_11 коштів, внесених членом кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 35000 грн., а також ВП №53552730 від 10.03.2017 про стягнення з КС «Галичина» 3085,25 грн. судового збору.

Державним виконавцем 23.01.2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника відповідно до якої описано та накладено арешт на майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, реєстраційний номер майна: 6783965, загальною площею 163,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., що за адресою АДРЕСА_1

18 жовтня 2018 року до державного виконавця надійшов висновок експерта про оцінку житлового будинку АДРЕСА_1

В підтвердження факту погашення позики, позивачем до позовної заяви долучено лише копії двох квитанцій на суму 798 грн. кожна, датовані 10 червня 2002 року № 1579 та №1580. Проте, оригіналів та належно завірених їх копій суду не надано.

Відповідно до інформації наданої суду Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 03 січня 2019 року №1007/01-21, приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Будз Н.Є. передала документи нотаріального діловодства за 1997-2004 роки на зберігання до державного нотаріального архіву Тернопільської області 25 березня 2005 року, що підтверджено актом прийому передачі. Типовою номенклатурою справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22 грудня 2010 року «Про затвердження правил ведення нотаріального діловодства» встановлено, що термін зберігання документів «Копії виконавчих написів та документи на підставі яких вони вчинені» складає три роки. Згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №2 від 28 липня 2016 року наряд «Копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені» за 2003 рік знищено.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частин першої, п'ятої, шостої та сьомої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ст.ст. 76 - 83 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року в редакції на момент вчинення спірного напису, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 зазначеного Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Положеннями пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у редакції чинної на момент винесення спірного виконавчого напису, передбачено, що для одержання виконавчого напису на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов'язання.

Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку.

Суд проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_3 до кредитної спілки «Галичина», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Будз Н.Є., ОСОБА_2 не підлягає до задоволення. Відмовляючи у позові, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не представлено суду доказів, які б підтверджували, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулось із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а також не дотримання ним Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Також, суд зазначає, що на момент вчинення спірного виконавчого напису не існувало спору щодо суми заборгованості, у тому числі в суді, оскільки доказів щодо цього суду не надано. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачу ОСОБА_3 було відомо про існування спірного виконавчого напису ще у 2004 році, при проведенні прилюдних торгів державним виконавцем Борщівського районного відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції, за результатами яких було складено акт від 15 липня 2004 року відповідного до якого жилий будинок за 36 в селі Озеряни по вул..Залізнична Борщівського району Тернопільської області унаслідок відсутністю покупців залишено за стягувачем - кредитною спілкою «Галичина», а тому її доводи про те, що позивачу стало відомо про існування спірного виконавчого напису лише у серпні 2018 року суд вважає такими, що не заслуговують на увагу. Крім цього, суд зазначає, що твердження позивача про те, що на момент вчинення спірного виконавчого напису боржником ОСОБА_6 було погашено борги за укладеним договором позики 06 березня 2002 року за №21 із кредитною спілкою «Галичина» не заслуговують на увагу, оскільки оригіналів розрахункових документів або належно завірених копій ОСОБА_3 суду не надано.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Будз Н.Є. 03.07.2003 року та зареєстровано у реєстрі за № 3630 таким, що не підлягає виконанню та скасування свідоцтва про право власності на будинковолодіння з підстав зазначених у позові, не має, відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вважає, що слід скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали суду від 05 жовтня 2018 року у вигляді заборони вчиняти дії щодо реалізації житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 163,2 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., що належить на праві власності КС «Галичина» на підставі свідоцтва від 27 липня 2004 р., виданим приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., в реєстрі за №1877.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.18, 516, 517 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до кредитної спілки «Галичина», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Неля Євгенівна, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування свідоцтва про право власності на будинковолодіння, відмовити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2018 року.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан