Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

Справа 303/7199/18

Провадження 2/303/1406/19

26 червня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Курах Л.В., за участю секретарі Багин Р. С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Мукачівського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. про визнання недійсним та скасування свідоцтва на спадщину за заповітом, визначення часток співвласників, встановлення юридичного факту, визнання права власності на Ѕ частини квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 , просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 31 серпня 2018 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцузкі-Торжаш В.Л. та державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ; визначити частки співвласників в спільній сумісній власності вищезазначеної квартири за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі Ѕ кожного; встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_5 до і на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_6 що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . За життя матері та брата їм належала житлова квартира по АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 04 лютого 2005 року.

У 2018 році вона дізналася, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 оформила спадщину після смерті свого батька і вся квартира належить ї відповідно до свідоцтва про право на спадщину, а саме що 31 серпня 2018 року приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Герцузкі-Торжаш В.Л. видано свідоцтво №2297 про право на спадщину за заповітом на цілу квартиру.

Мати на випадок своєї смерті заповіту не залишила, тому, після смерті право на спадкування за законом мають її діти. Вона від прийняття спадщини не відмовлялася та не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову прийняти спадщину. За життя матері проживала з нею, оскільки така часто хворіла і потребувала сторонньої допомоги і вона з 2014 року вимушена була переїхати до неї.

Отже, виходячи з вищевикладеного, вона фактично прийняла спадщину за законом після смерті матері, яка складалась з Ѕ квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, після прийняття вона продовжує відкрито володіти, користуватись та утримувати майно.

При оформленні спадщини після смерті ОСОБА_6 приватний нотаріус безпідставно видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із чим, відповідачка без відповідних правових підстав оформила право власності на цілу квартиру.

З поданого відзиву відповідача ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_6 склав заповіт, згідно якого він усе своє майно заповів їй. Вищезгадана квартира належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та її батьку ОСОБА_6 . Бабуся ОСОБА_5 після своєї смерті щодо майна заповіту не складала і спадкоємцями за законом є її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ЇЇ батько спадщину за своєю матір`ю прийняв так як фактично проживав з нею, однак свідоцтва про спадщину не отримував. Щодо посилань позивача про те, що вона у вказаній квартирі проживала з 2014 року і по сьогоднішній день, зазначала наступне, що ОСОБА_1 за життя спадкодавця ОСОБА_5 подеколи приходила до неї в гості, однак не проживала, про що свідчить копія паспорта згідно якого місце проживання є АДРЕСА_2 . До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлені строки законодавством не зверталася.

З поданого заперечення приватного нотаріуса Герцускі-Торжаш В.Л. вбачається, що 22.02.2018 року нею було заведено дві спадкові справи за заявами ОСОБА_3 про прийняття спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 та за померлою ОСОБА_5 . Згідно отриманих даних про відсутність інших спадкоємців за померлими, нею було прийнято рішення про об`єднання двох спадкових справ і було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу квартиру так як померлий ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не встиг оформити свої права на Ѕ частину. У зв`язку з цим зазначала що позов не підтримує та просить відмовити в його задоволенні.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справ до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному розмірі просили їх задоволити. Окрім того зазначали, що ОСОБА_6 на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований в даній квартирі однак не проживав. В квартирі завжди проживали діти позивача. На даний час такі не будуть мати де проживати, так як відповідачем було заявлено позов про виселення позивача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали,в своїх поясненнях посилались на обставини викладені у відзиві. Окрім того зазначали, що батько був дуже хворим і потребував допомоги, в матеріалах справи є відповідні медичні довідки . З бабусею ОСОБА_5 за її життя проживали діти позивача. ОСОБА_6 завжди допомагав своїй мамі по господарству. Відповідно позивач не вступив в спадщину та не має підстав для її оформлення на себе.

Третя особа приватний нотаріус Герцускі-Торжаш В.Л. - в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідачки та її представника, свідків, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Таким чином підставою вважати спадкоємця таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є факт саме постійного його проживання із спадкодавцем на момент смерті останнього, а не факт тимчасового перебування.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до січня 2004 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 04.04.1974 року, та бабусею відповідачки ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.11)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2005 року квартира спільного заселення, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належала на праві особистої спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.12)

У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_1 являлися ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.13)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21.03.2018 року.

Згідно заповіту від 28.09.2017 року ОСОБА_6 заповів все своє майно своїй доньці ОСОБА_3 (а.с.62). 31.08.2018 року ОСОБА_3 отримано свідоцтво на право на спадщину за заповітом, згідно якого остання успадкувала квартиру по АДРЕСА_1 .

Місцем реєстрації ОСОБА_1 на час відкриття спадщини на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 є квартира в АДРЕСА_2

ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала.

В ході розгляду справи судом з боку позивачки були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та з боку відповідача ОСОБА_3 свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15

Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її невісткою за братом , і останній рік проживала разом з матір`ю ОСОБА_5 а її рідний брат ОСОБА_6 проживав у квартирі у сусідньому під`їзді. ОСОБА_5 хворіла, в 2016 році в неї трапився інсульт, а донька ОСОБА_1 здійснювала догляд за нею, проживаючи разом з нею в квартирі АДРЕСА_1 . Поховання спадкодавця здійснював її рідний брат, чоловік позивача.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що з померлою ОСОБА_5 постійно проживали онуки, а саме діти ОСОБА_1 Сама позивач почала проживати під кінець життя спадкодавця, а саме останній рік, так-як остання важко хворіла. Знає, що ОСОБА_1 переселилася до матері, щоб доглядвти за нею в 2016 році.

Свідок ОСОБА_13 є сусідкою, проживає в сусідній квартирі в одному підїзді будинку з померлою ОСОБА_5 , повідомила що позивач переселилась до ОСОБА_5 за два місяці до смерті, щоб доглядати за нею, так як остання важко хворіла. А от діти позивача справді проживали там постійно. І тільки після смерті спадкодавці позивач почала проживати постійно в квартирі.

Свідок ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_3 дала аналогічні покази з ОСОБА_13 .. Окрім того зазначила, що поховання ОСОБА_5 проводилося порівну.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що позивачка по справі ОСОБА_1 є її подругою. Зі слів ОСОБА_1 знає, що переселилася більше як півроку в квартиру АДРЕСА_1 . А також зі слів позивача, знає що її старший син постійно проживав з бабусею.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача по АДРЕСА_2 , де проживає її сім`я чоловік з дітьми на АДРЕСА_2 . Знає, що ОСОБА_1 звільнилася з роботи (фабрики), у зв`язку з тим щоб доглядати за матірю. Проживала у квартирі спадкодавця біля року.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні пояснила, що вона є пенсіонеркою і сусідкою померлої ОСОБА_5 . Знає позивача та відповідача з дитинства. Вона проживає на четвертому поверсі а Влазя проживала на першому. Може стверджувати , що позивач доглядала за спадкодавцем з моменту хвороби і навідувала її в лікарні. Діти позивача проживали постійно у бабусі, а от ОСОБА_1 переселилася в квартиру АДРЕСА_1 за два місяці до смерті. Раніше відвідувала її не кожні вихідні. Померла завжди з вдячністю розповідала про свого сина, оскільки останній завжди допомагав їй і продукцією і грошима.

Отже, на підтвердження позовних вимог, а саме про встановлення юридичного факту про постійне проживання разом з матір`ю з 2014 року позивачка посилалася на покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також те, що остання часто хворіла і потребувала сторонньої допомоги, у зв`язку з чим діти позивача проживали разом з бабусею починаючи з 1994 року по 2014 рік. Окрім того вона за власний рахунок здійснила поховання, що підтверджується договором-замовлення №187 від 02.09.2017 року оформленим на ім`я її чоловіка і після смерті матері продовжувала проживати та користуватися квартирою .

Однак із пояснень допитаних в ході розгляду справи судом першої інстанції свідків не вбачається, що позивач постійно проживав із спадкодавцем, зокрема свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , які є сусідами померлої ОСОБА_5 вказували, що така переселилась в квартиру до своєї матері безпосередньо за два місяці до смерті для догляду за нею. А до того часу лише навідувалась до неї, постійно проживали з останньою діти позивача.

Суд не приймає договір замовлення №187 від 02.09.2017 року , як належний доказ по справі, оскільки в ньому не зазначається період якого часу позивачка проживала з матір`ю. Сам факт догляду за спадкодавцем з боку позивачки не є підтвердженням постійного проживання.

Факт поховання позивачем спадкодавця, - не є підставою для встановлення факту постійного його проживання за адресою: по АДРЕСА_1 на момент смерті матері.

З ксерокопії паспорту, вбачається, що ОСОБА_1 , була зареєстрована по АДРЕСА_2 , даних про те, що остання з 2014 року по день смерті ОСОБА_5 знялася з реєстрації і взята на облік за адресою де проживала померла відсутні. (а.с.8) .

Окрім того на підтвердження доводів викладених у відзиві, відповідач подав копії квитанцій, з яких вбачається, що ОСОБА_3 сплачувала комунальні послуги надані за адресою: по АДРЕСА_1 . (а.с.52-54).

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини проживала із ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , - надано не було.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 не довела суду та не підтвердила достовірними доказами факт постійного проживання з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва на право на спадщину за заповітом та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом не вбачається.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст..ст.3, 12, 13, 79, 80, 81, 141, 258-259, 264-265, 352 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Мукачівського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. про визнання недійсним та скасування свідоцтва на спадщину за заповітом, визначення часток співвласників, встановлення юридичного факту, визнання права власності на Ѕ частини квартири в порядку спадкування відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення,з урахуванням п.15.5.Перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л.,89600, місцезнаходження АДРЕСА_4 .

Повний текст складено 04 липня 2019 року.

Головуюча Курах Л.В.