Провадження №2-др/521/38/19
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

02 грудня 2019 року суддя Малиновського районного суд міста Одеси Гранін В.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали вищезазначеної цивільної справи на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Граніна В.Л. від 18.10.2019 року позовну заяву було повернуто позивачеві, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а саме заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Так, 28.11.2019 року представником позивача ОСОБА_1 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення та повернення оригіналу документа, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у даній цивільній справі, яким повернути сплачену ним суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та повернути оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 поштою, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, приходить до висновку, що у її задоволені слід відмовити, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В ч. 3 ст. 270 ЦПК України зазначено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Тобто, зі змісту ст.ст. 259 та 270 ЦПК України вбачається, що ухвалення додаткового рішення у справі можливо лише після розгляду справи по суті. Враховуючи, що позов було повернуто позивачеві до відкриття провадження у справі, то і розгляду справи по суті не було, а тому суд не може ухвалити додаткове рішення у даній цивільній справі, оскільки це суперечить вимогам ЦПК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з поданої заяви фактично вбачається вимога представника про повернення судового збору та оригіналу свідоцтва про шлюб, а тому суд роз`яснює наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10 передбачено, що статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Таким чином, представником позивача адвокатом Дементьєвим Т.М. обрано процесуальну форму звернення до суду, яка не відповідає його вимогам, а саме з заявою про ухвалення додаткового рішення, проте як, необхідно звернутися до суду з заявою про повернення судового збору.

Крім того, заявник просить повернути сплачений ним судовий збір на картковий рахунок його дружини ОСОБА_4 . Однак, суд роз`ясняє, що у разі надходження клопотання про повернення судового збору, суд вирішує питання лише в частині задоволення такого клопотання або у його відмові, не встановлюючи порядок виконання, оскільки він встановлений ЗУ «Про судовий збір», зокрема, в ч. 5 ст. 7 Закону вказано, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Що стосується вимоги заявника про повернення оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 поштою на адресу: 01010, м. Київ, а/с 147, суд повідомляє, що воно буде повернуто поштою у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення, роз`яснюючи при цьому, що з метою повернення судового збору, особі, яка його сплатила, необхідно звернутися до суду саме з клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Головуючий