Справа № 529/1105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представника, адвоката ОСОБА_2

та відповідача ОСОБА_3,-

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу № 2157 від 30. 11. 2017 року позивач придбав, а відповідач ОСОБА_4 продала квартиру № 16, що розташована в будинку № 9, по вул. Алмазна, м. Полтава за, що було сплачено кошти в сумі 15 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 424 000 грн.

Вподальшому при оформленні цього правочину у нотаріуса відповідачка ОСОБА_4 приховала той факт, що її донька ОСОБА_5 на яку вказана відповідачка позбавлена батьківських прав та перебуває у будинку сімейного типу є зареєстрованою у спірній квартирі і надала довідку № 56 від 29. 11. 2017 року, видану відповідачем ОСОБА_3, яка працює головою житлово-експлуатаційного кооперативу Космічний, про те, що за адресою, де знаходиться квартира № 16, по вул. Алмазна, 9, в м. Полтава на даний момент ніхто не зареєстрований.

Надалі рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12. 11. 2018 року вищевказаний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області щодо спірної квартири визнано недійсним, зобов'язано приватного нотаріуса внести відповідні відомості до державного реєстру речових прав та зобов'язано зареєструвати право власності на цю квартиру за попереднім власником відповідачкою ОСОБА_4

У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів матеріальних збитків за введення його в оману в подвійному розмірі 848 000 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 грн., яка полягає в тім, що останній впродовж довгого періоду позбавлений права користуватися своїми грішми, отримує дискомфорт та негативні емоції від незаконних дій відповідачів. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 8 580 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 180 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримали з наведених в ній підстав та поясненнями даними ними в судовому засіданні. Просили суд задовольнини вказані позовні вимоги позивача. При цьому будь-яких належних та допустимих доказів в підтверження протиправних дій відповідача по справі ОСОБА_3 позивач суду не надав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, але з наявного у матеріалах справи оголошення про повідомлення про розгляд справи відповідача судом вбачається, що вказану відповідачку було належним чином повідомлено через розміщення на офіційному веб-сайті Диканського районного суду, однак у визначений їй строк відзиву на позов, заперечень або якихось клопотань суду не подала, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно неї. Тому за вказаних обставин розгляд справи по суті був проведений у відсутність вказаного відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги позивача щодо неї заперечувала та зазначила, що вона не погоджується з доводами позивача, мотивуючи це тим, що вона є головою житлово-експлуатаційного кооперативу Космічний, діяльність якого встановлена статутом ЖЕК Космічний, затвердженого загальними зборами членів кооперативу 27. 05. 2016 року. Цим статутом передбачені відповідні повноваження голови кооперативу, до складу яких не входить реєстрація, зняття з реєстрації місця проживання громадян - членів кооперативу, а також втручання на право мешканцями будинку володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд своїм майном.

Так, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2017 року відповідачку ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_5, 22. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтави ради № 74 від 11. 04. 2017 року малолітня ОСОБА_5 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 2157 від 30.11.2017 року, посвідченого нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, відповідач ОСОБА_4 продала позивачу ОСОБА_1 квартиру за адресою - АДРЕСА_1, яка була у її власності.

А 12. 11. 2018 року Октябрським районним судом м. Полтави за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтави ради, які діяли в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, вищевказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним та зобов'язано нотаріуса внести відповідні реєстраційні зміні та зареєструвати спірну квартиру за попереднім власником, тобто за відповідачкою ОСОБА_4 Загальною підставою скасування правочину виявилося порушення прав малолітньої дитини ОСОБА_5, тому що правочин був здійснений без дозволу органу опіки та піклування.

Крім цього відповідачка ОСОБА_3 вказала, що відповідачка ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Про це свідчить належний документ - карточка прописки Форми-А. У зв'язку з тим, що її малолітня донька проживала разом з нею, то вона була також занесена до інформаційних даних Форми-А, але встановленим порядком через відповідні реєстраційні органи донька зареєстрована не була з мотивів побажань самої власниці житла - ОСОБА_4 У зв'язку з тим, що вони є членами однієї сім'ї та проживали разом за однією адресою, нею видано у 2016 році довідку до відділу соціальної допомоги про склад сім'ї за № 17 від 13. 05. 2016 року.

В період коли відповідачка ОСОБА_4 займалася питаннями продажу квартири, то вона повідомила відповідачку ОСОБА_3, щоб остання видавала необхідні документи ріелтору, який займався продажем її житла. Під час зустрічі з ним та покупцем ОСОБА_1 нею була видана довідка про склад сім'ї відповідачки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, в якій була зазначена малолітня донька останньої. При цьому, в ході особистих розмов з приводу покупки квартири позивачу по справі вже було відомо, що у відповідачки ОСОБА_4 є малолітня дитина.

Після того, як відповідачку ОСОБА_4, реєстраційним органом виконавчого комітету Полтавської міської ради, 23. 11. 2017 року, за заявою останньої було знято з реєстрації місця проживання. Нею були перевірені ці обставини та видана довідка № 56 від 29. 11. 2017 року про відсутність зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою.

Довідку з іншою інформацією вона і не могла видати, тому що донька відповідачки ОСОБА_4 не була зареєстрована належним чином за даною адресою, а лише рахувалася по обліковим даним ЖЕК Космічний як член сім'ї відповідачки ОСОБА_4

Зняття ОСОБА_4 з реєстрації 23.11.2017 року підтверджено відповідною печаткою у бланку прописки Форми-А реєстраційним органом виконавчого комітету Полтавської міської ради.

З приводу обставин реєстрації ОСОБА_4 та її доньки на адвокатський запит - відповідач давала відповідь за № 17 від 19.03.2018 року, в якому також виклала об'єктивну інформацію з цього приводу.

Тому, відповідач ОСОБА_3 в суді вважала, що нею не було приховано ніякої об'єктивної інформації щодо реєстрації та проживання відповідачки ОСОБА_4 та її малолітньої доньки, а також вона не мала нічого спільного з вказаною відповідачкою з цього приводу.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Частиною 2 статті 230 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину під впливом обману. Зокрема, сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до п. 20 ПП ВСУ Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними від 6.11.2009 №9, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18. 09. 2013 року у справі № 6-75цс13: Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

В постанові у справі №629/3489/15-ц від 20. 06. 2018 року Верховний Суд зазначив, що ОСОБА_5 ст. 230 ЦПК України дає підстави для висновку, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов'язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено наявність законних підстав для часткового задоволення позову, оскільки під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, викладені позивачем в своїй позовній заяві, а саме обман відповідача ОСОБА_4, який виразився в замовчуванні обставин, які мають істотне значення при укладенні договору, внаслідок чого позивачу завдано шкоди, яка полягає у неможливості використання придбаної квартири.

Крім цього, в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними зазначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел в діях однієї із сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин щодо яких особу введено в оману і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам суд вважає, що ні матеріали справи, ні пояснення позивача, його представника не доводять умислу іншого відповідача ОСОБА_3, що вона діяла спільно з відповідачем ОСОБА_7, або під впливом останньої, тому суд вважає, що в задоволенні вимог стосовно стягнення збитків, моральної шкоди та судових витрат з відповідача ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю.

В подальшому позивач в своєму позову зазначає, що йому спричинено моральну шкоду, були заподіяні душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього при цьому отримував дискомфорт та негативні емоції, оскільки саме з вини відповідача ОСОБА_7 він був учасником судового спору, в результаті розгляду якого визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 16, що розташована в м. Полтава, по вул. Алмазній, 9.

Для того, щоб придбати вказану квартиру, йому довелося багато років працювати, щоб отримати можливість заробити достатньо коштів для її придбання, а після її придбання внаслідок обману відповідача рішенням суду договір купівлі-продажу визнано недійсним і цю квартиру повернуто старому власнику відповідачці ОСОБА_4 Позивач протягом дев'яти місяців змушений був з'являтися до суду. Як відповідач і втрачав свої кошти і свій власний час. Крім цього вартість самої квартири відповідач на даний момент не відшкодувала.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Частиною другою п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач та його представник в суді належними доказами довили, що саме відповідачка ОСОБА_4 своїми протиправними діями, як виразилися у прихованні факту користування її малолітньою донькою спірною квартирою, що потягло за собою визнання недійсності договору купівлі-продажу укладеного з позивачем 30.11. 2017 року.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими тільки відносно дій відповідача ОСОБА_4 і тому підлягають частковому задоволенню в сумі 5 000 грн. 00 коп.

У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката по конкретній справі, адресований клієнту.

Згідно акту здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) сума до сплати позивачем на користь адвоката за надання правової допомоги складає 6180 грн., яка була сплачена позивачем ОСОБА_1, що підтверджується квитанцією № 7 від 20. 11. 2018 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача слід також стягнути судові витрати, а саме, сплачений судовий збір в сумі 8580 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6180 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 16, 23, 202, 203, 215, 230, 657, 1167 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. кв. 18, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, про відшкодування збитків та моральної шкоди, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, 14. 02. ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, в рахунок відшкодування завданих збитків внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного внаслідок обману, в сумі 848 000 (вісімсот сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп., а разом в загальній сумі 853 000 (вісімсот п'ятдесят три тисячі) грн. 00 коп.

Стягти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат сплачених за подання позовної заяви у вигляді судового збору в сумі 8580 (вісім тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. Та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6180 (шість тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп., а всього в загальному розмірі 14 760 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: