КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2555/19
Провадження № 2/488/1333/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщева Л.І.,

за участю секретаря - Тузова Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 43,90 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 43,90 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом комунального господарства Корабельного району від 03.03.1978 року.

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадкоємцем другої черги за законом, відповідно до ст. 530 ЦК УРСР в редакції ЦК 1963 р., є позивач, як рідна сестра спадкодавця, яка спадщину прийняла.

25.04.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, з тих підстав, що нею не було надано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Відповідно до копії спадкової справи що була заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , матері позивача та спадкодавця, та знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Миколаївської області, вбачається, що оригінал правовстановлюючого документу знаходиться вданій спадковій справі.

29.03.2019 року від Державного нотаріального архів у Миколаївської області надійшла відповідь про неможливість видачі оригіналу документу зі справи.

На підставі відкладеного та через неможливість в позасудовому порядку вирішити виниклий спір, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора просив слухати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , рідний брат позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19).

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 43,90 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена частина спадкового будинку належала останньому на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом комунального господарства Корабельного району від 03.03.1978 року та зареєстрованого 03.03.1978 року в Миколаївському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за № 77 (а.с.28,30).

Інша частина (2/3) житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.25,28-30).

Із копії спадкової справи № 241/2018, заведеної Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається, останній на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадкоємці першої черги за законом, відсутні.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", п. 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/ 0 / 4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" в разі відкриття спадщини до 01.01.2004 р. застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі і щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом і т.д. Отже, в даному конкретному випадку необхідно керуватися нормами ЦК УРСР в редакції 1963р. (в частині спадкування після смерті ОСОБА_2 )

Спадкоємцем другої черги за законом є позивач, як рідна сестра, відповідно до ст. 530 ЦК УРСР в редакції ЦК 1963 р.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) ( ст. 530 ЦК УРСР в редакції ЦК 1963 р.).

Згідно з вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції ЦК 1963р. діями, що свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, є: фактичний вступ заявника в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців від дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього терміну в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Із копії рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.02.2005 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, 1/3 частини житлового будинку загальною площею 43,90 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25), вбачається, що позивач прийняла спадщину після брата вступивши в управління і володіння спадковим майном.

25.04.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім 'я на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1, з тих підстав, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Судовим розглядом встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу знаходиться у спадковій справі, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , матері позивача та спадкодавця. Дана спадкова справа на даний час знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Миколаївської області.

29.03.2019 року від Державного нотаріального архів у Миколаївської області надійшла відповідь про неможливість видачі оригіналу документу зі справи.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, таким чином факт отримання або не отримання спадкодавцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права власності (п. 1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування)

Таким чином, наявні в матеріалах цивільної справи документи об`єктивно підтверджують факт прийняття позивачем спадщини після смерті її брата та її правомірність володіння, користування спадковим нерухомим майном.

Відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 43,90 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач: Миколаївська міська рада, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, , адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 40.

Суддя Л.І. Селіщева