Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 569/2843/16-ц

провадження № 61-33749св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2017 року в складі судді Панас О. В. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року в складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 08 липня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 не виконував своїх зобов`язань за договором щодо повернення кредиту і сплати процентів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 74 120,11 грн, яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Рівненського міського суду від 13 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що заборгованість, про стягнення якої заявлено вимоги, утворилась внаслідок неправомірного списання позивачем з рахунку відповідача коштів в сумі 22 321,67 грн, що встановлено рішенням Рівненського міського суду від 02 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі зазначається, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 74 120,11 грн, яка повинна бути стягнута з нього в повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк».

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 01 червня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Судами встановлено, що 08 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В розрахунку заборгованості до вказаного договору зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 31 грудня 2015 року становить 74 120,11 грн, та складається з наступного: заборгованість за кредитом 22 301,13 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 46 163,26 грн; заборгованість за пенею та комісією 1 650,00 грн; а також штрафи відповідно до підпункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 3 505,72 грн.

ОСОБА_1 своєчасно погашав заборгованість.

Станом на 08 червня 2014 року сума залишку за платіжною карткою становила 20,54 грн, тобто в користуванні позичальника перебували кошти в межах встановленого банком кредитного ліміту.

За даними розрахунку заборгованості та поясненнями представника відповідача, 19 червня 2014 року позивачем було здійснено списання на свою користь з кредитної картки позичальника грошових коштів у розмірі 22 321,67 грн.

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа №569/11047/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів. ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача 22 321,67 грн, відсотки за користування безпідставно набутими грошовими коштами у період з 20 червня 2014 року по 27 липня 2015 року в сумі 4 753,90 грн. У зустрічному позові ОСОБА_1 просив визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по списанню грошових коштів в розмірі 22 321,67 грн з його карткового рахунку № НОМЕР_1 протиправними, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь неправомірно списані з карткового рахунку кошти в розмірі 22 321,67 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року у вказаній справі, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів задоволено, зобов`язано останнього перерахувати суму безпідставно списаних грошових коштів в розмірі 22 321,67 грн на рахунок ОСОБА_1 .

В мотивувальній частині вказаного рішення суду першої інстанції зазначено: «[…]оскільки суду не надано беззаперечних доказів безпідставного набуття відповідачем коштів в сумі 22 321,67 грн, а інші докази використання відповідачем коштів понад залишок на рахунку чи встановлений банком кредитний ліміт відсутні, дії банку щодо одноосібного списання грошових коштів у вказаній сумі є неправомірними.[...]Грошові кошти понад залишок на рахунку № НОМЕР_1 відповідачем не використовувались. Використання грошових коштів в сумі 22 321,67 грн понад залишок на рахунку, тобто несанкціонований овердрафт, відбулося 19 червня 2014 року з ініціативи банку та внаслідок його неправомірних дій. За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення позивачем прав відповідача, які підлягають захисту шляхом визнання дій банку щодо списання на підставі службової записки 19 червня 2014 року з рахунку відповідача № НОМЕР_1 коштів в розмірі 22 321,67 грн неправомірними та зобов`язання банку перерахувати безпідставно списані грошові кошти на рахунок відповідача».

Згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не використовував кредитні кошти банку в сумі 22 321,67 грн, а банк неправомірно списав ці кошти з рахунку відповідача і, вважаючи їх несанкціонованим овердрафтом, безпідставно нараховував на ці кошти проценти, штрафи, пеню і комісію як за наданий і неповернений вчасно кредит.

Доводи касаційної скарги про наявність у відповідача кредитної заборгованості у заявленому в позові розмірі і обов`язку погасити її спростовуються наведеними обставинами справи і висновками судів, які відповідають цим обставинам справи.

Суди обґрунтовано послались на рішення судів у справі № 569/11047/15-ц, оскільки встановлені у цій справі обставини мають преюдиційне значення для справи, що розглядається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, їх належить залишити без змін, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель