ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9368/19 Справа № 210/2651/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Голуб О.О.,

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стригунової Галини Іванівни, Державної казначейської служби України на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу у Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року, ухваленого суддею Сільченком В.Є. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним застосуванням запобіжного заходу та накладенням арешту на його майно.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що у період з 19 червня 2012 року до 23 жовтня 2018 року у відношенні нього здійснювалось досудове слідство та судовий розгляд кримінальної справи №408/6166/12. Тривалість судового розгляду завдавала позивачу додаткових страждань і нервових зривів, що спричинювало погіршення його здоров`я і, як наслідок, лікування в стаціонарних відділеннях лікарні.

Позивач впродовж 76 місяців постійно перебував у стресових обставинах через незаконне кримінальне переслідування, незаконне накладання арешту на його майно, незаконне застосування до нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, тривалість судового розгляду, що завдавало ОСОБА_1 нестерпних страждань, тривалої психологічної напруженості, погіршення стану здоров`я. Значений період позивач позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, зазнав руйнації життєвих планів та соціальних зв`язків,відчував приниження його честі та ділової репутації, переносив дискомфортні умови існування, був вимушений пристосовуватись до несприятливих обставин, які були створені органами слідства, прокуратури та суду. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 634 296,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 145920 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним застосуванням запобіжного заходу та накладенням арешту на його майно.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача - адвокат Стригунова Г.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду та стягнення на користь позивача у відшкодування шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним застосуванням запобіжного заходу 317148 грн., із застосуванням мінімального розміру заробітної плати на час розгляду справи з розрахунку 76 міс. під слідством та судом.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, недоведеністю позивачем заподіяних моральних страждань просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Позивачем не надано доказів між порушенням кримінального провадження, проведенням досудового розслідування та погіршенням стану здоров`я.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, представника Державної казначейської служби України, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами кримінальної справи, які досліджено колегією суддів в судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2012 року постановою старшого слідчого СВ ПМ Криворізької південної МДПІ Строганової Г.М. порушено і прийнято до свого провадження кримінальну справу щодо директора ТОВ «Кронверк» Залізняка С.Л. по факту службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 366 КК України (том 5, а.с. 36).

15серпня 2012 року постановою старшого слідчого СВ ПМ Криворізької південної МДПІ Строганової Г.М. пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 366 КК України (том 5, а.с. 75-79 кримінальної справи).

Крім того, на підставі постанови слідчої Строганової Г.М. від 15.08.2012 р. на все майно, яке належало ОСОБА_1 на праві приватної власності накладено арешт (том 5, а.с. 85, 86 ).

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому йому за частиною 3 статті 212 КК України обвинуваченні та виправдано його на підставі пункту 1 частини 1 статті 6 КПК України 1960 року у зв`язку з відсутністю події злочину (том 7, а.с. 145-161, 212-222).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, обранням запобіжного заходу, тривалим кримінальним переслідуванням впродовж 76 міс., розмір компенсації моральної шкоди визначено пропорційно розміру прожиткового мінімуму.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи та дослідженими матеріалами кримінального провадження доведено завдання позивачу ОСОБА_1 , моральної шкоди кримінальним переслідуванням, проте колегія суддів не може погодитися із визначеним судом розміром компенсації.

Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, тримання під вартою.

За ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади, відшкодовується Державою незалежно від вини цього органу.

Згідно з ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, відшкодовується Державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду; право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду виникає у разі закриття кримінальної справи органом попереднього (досудового) слідства.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»( в редакції чинній станом на березень 2014 року). Відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно із вимогами ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди у порядку та у розмірах, визначених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення; відшкодування моральної шкоди проводиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів вважає вірними висновки суду, що позивачу незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, кримінальним переслідуванням та застосованими заходами процесуального примусу, застосуванням підписки про невиїзд, накладанням арешту на майно, продовж тривалого проміжку часу застосовувались процесуальні дії, які обмежували права позивача, в результаті чого, йому завдано моральних страждань, що спростовує доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом, згідно з ч.1, 3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», провадиться за рахунок коштів державного бюджету і не може бути меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством.

Встановивши, що постановою старшого слідчого СВ ПМ Криворізької південної МДПІ від 19 червня 2012 року порушено та прийнято до свого провадження кримінальну справу щодо директора ТОВ «Кронверк» Залізняка С.Л. по факту умисного ухилення від сплати податків.

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у зв`язку з відсутністю події злочину.

Колегія суддів доходить висновку, що загальний проміжку часу кримінального переслідування позивача ОСОБА_1 становить 60 місяців.

Колегія суддів не може погодитися із твердженням позивача, що кримінальне переслідування позивача продовжувалось до постановлення ухвали касаційним судом про повернення касаційної скарги через її відкликання прокурор від 23 жовтня 2018 року.

ВирокДзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року , яким визнано невинуватим ОСОБА_1 в пред`явленому обвинуваченні набрав законної сили 20 червня 2017 року, тому строк кримінального переслідування закінчився, скасовано запобіжні заходи.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на положення ст. 23 ЦК України, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за наявності заподіяння громадянинові моральної шкоди її розмір визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених Законом із урахуванням вимоги розумності та справедливості.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам роз`яснено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про наявність підстав та умов для відшкодування шкоди, завданої позивачу незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, відповідно до норм ст. 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки встановлено незаконність притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача колегія суддів вважає що її межі визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, що був установлений на час розгляду справи, а не прожитковим мінімумом, як застосовано місцевим судом, тому доводи апеляційної скарги представника позивача в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 4173 гривень.

Тому, розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.

З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом на час розгляду справи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню буде становити 250380 грн., виходячи з розрахунку (4173х60 міс.=250380 грн.), яке проводиться Державною казначейською службою України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку у відповідності до вимог ст.ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України.

Колегія суддів вважає, що визначений розмір 250380 грн. з урахуванням вимог розумності, тривалості кримінального переслідування позивача впродовж шести років та застосованих до нього обмежень, які спричиняли моральні страждання, переживання, необхідність доводити невинуватість, з урахуванням принципу справедливості, розумності, співмірності, а також із урахуванням роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» буде достатнім для компенсації перенесених позивачем страждань та не призведе до збагачення.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, на підставі положення п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні та збільшенню розміру стягнутої на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 145920 грн. до 250380 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стригунової Галини Іванівни та Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року змінити, збільшити розмір стягнутої на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним застосуванням запобіжного заходу та накладенням арешту на майно з 145920 грн. до 250380 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: