Ухвала

07 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/35730-ц

провадження № 61-24560св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

ОлійникА. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - держава Україна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року у складі судді Фаркош Ю. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року у складі судді Антоненко Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Історія справи

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду першої інстанції запропоновано позивачу сформулювати зміст вимог, який має містити предмет та підставу кожної вимоги, викласти обставини в обґрунтування вимог позову, оскільки це є правом позивача і не відноситься до повноважень суду при розгляді справи. Крім того, ОСОБА_4 в позові зазначив відповідачем державу Україна, виконавцем Кабінет Міністрів України, конкретно Секретаріат Кабінету Міністрів України, відділ по роботі із зверненнями громадян Департаменту забезпечення документообігу, контролю та роботи із зверненнями громадян, конкретно не вказавши одного чи декілька відповідачів, яких він вважає за необхідне визначити відповідачів у вказаній справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити визнано неподаною і повернуто заявнику.

Ухвалу суду першої інстанцїі мотивовано тим, що 18 жовтня 2016 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, проте станом на 19 жовтня 2016 недоліки позовної заяви не усунено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали Апеляційного суду м. Києва.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для зазначення місця проживання та перебування сторін у справі, рішення, яке оскаржується та в чому полягає його незаконність. Крім того, позивачем не сплачено судовий збір.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що 04 березня 2017 року ОСОБА_4 отримав копію ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, про що є відмітка на зворотному поштовому повідомленні, однак зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги не усунув.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та від 29 березня 2017 року, у якій просить скасувати вказані судові рішення та передати справу для продовження розгляду справи до суду першої чи апеляційної інстанцій.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не надіслано позивачу ухвалу про повернення його позовної заяви, отже, порушено положення статей 122, 222 ЦПК України 2004 року.

Позивач отримав ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та у встановлений апеляційним судом строк виконав вимоги ухвали про усунення недоліків, однак з невідомих причин суд апеляційної інстанції не отримав надіслані позивачем доповнення до апеляційної скарги.

13 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва отримав доповнення до апеляційної скарги позивача, про що є відмітка на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, як помилково відкритого, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 328 ЦПК України 2004 року суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

Враховуючи, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без руху не була предметом перегляду в суді апеляційної інстанції. Крім того, постановляючи ухвалу від 24 лютого 2017 року, апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарги оформлена з порушенням вимог пунктів 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 295 ЦПК України 2004 року, апеляційна скарга не оплачена судовим збором відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час постановлення ухвали). Апеляційний суд виходив з того, що позивачу необхідно зазначити місце проживання та перебування сторін у справі, у якій оскаржується рішення та в чому полягає незаконність судового рішення суду першої інстанції. Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованими, оскільки позовні вимоги не пов'язані з виплатою компенсації, поверненням майна або відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». Доказів на підтвердження інших пільг щодо сплати судового збору згідно з вимогами статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року у матеріалах справи відсутні.

Згідно з статтею 324 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів порушення або про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в частині визначення розміру судових витрат під час постановлення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 без руху.

За таких обставин помилково відкрите касаційне провадження у вказаній частині підлягає закриттю.

З огляду на викладене Верховний Суддійшов висновку, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 рокупідлягає закриттю.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В.О. Кузнєцов

В.А. Стрільчук