04 березня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлено, що 15.08.2018 року о 01 годині 05 хвилин по вул. Цвєтаєвої, 12 в м. Києві водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, водієм якого є ОСОБА_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.9, 2.10 ПДР України
Вина ОСОБА_3 в даній ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2018 року, згідно якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтями 1224, 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (255 грн.) (а.с. 6).
В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 було пошкоджено.
21.09.2017 року страховою компанією відповідача ТзДВ СК "Гардіан" на користь ОСОБА_4 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8498, 01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3488 від 21.09.2018 року (а.с. 22).
09.11.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було підписано Договір про відступлення права вимоги, за яким вона відступила на користь позивача право вимоги до винної особи (ОСОБА_3.) на суму завданих збитків в розмірі 3 890, 09 грн. У зв'язку з наведеним, згідно статтей 512-519 ЦК України новим кредитором у зобов'язанні є ОСОБА_2, про що Листом від 09.11.2018 року сторони повідомили відповідача про здійснену уступку права вимоги.
Згідно статтей 512, 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи те, що автомобілем НОМЕР_5, керував ОСОБА_3, який згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2018 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 1224, 124 КУпАП, то саме він з урахуванням вимог діючого законодавства зобов'язаний відшкодувати невідшкодовану шкоду, а тому суд вважає, що різниця між сумою страхового відшкодування та розміром шкоди в розмірі 3890, 09 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн.
На підставі викладеного, керуючись 1-13, 77-83, 76-79,89, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. 11, 22, 512, 516, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 3890, 09 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_7, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Повний текст рішення був виготовлений 11 березня 2019 року.

Головуючий: