Єдиний унікальний номер 2-75/11
Номер провадження 6/725/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федоращак Юрія Михайловича про звернення стягнення на частку в майні, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ

Старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федоращак Ю.М. за погодженням з начальником вказаного ВДВС звернувся до суду з даним поданням. В обґрунтування якого посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-75/11 виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 31.08.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту, а також судових витрат.

В ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника, а саме виділені нежитлові приміщення загальною площею 163,90 кв.м., які були придбані ОСОБА_2 27.11.2004 року на підставі відповідного договору купівлі-продажу.

В подальшому було виготовлено технічних паспорт вказаних нежитлових приміщень та встановлено, що вони складаються з приміщень: 111-1 тамбур - 2,5 кв.м., 111-2 коридор - 10,20 кв.м., 111-3 зал - 72,90 кв.м., 111-4 зал - 37,00 кв.м., 111-5 роздягальня - 7,70 кв.м., 111-6 комора - 3,50 кв.м., 111-7 вбиральня - 1,70 кв.м., 111-8 коридор - 4,60 кв.м., 111-9 душова - 5,00 кв.м., 111-10 роздягальня - 5,90 кв.м., 111-11 кабінет - 7,90 кв.м., 111-12 тамбур - 5,00 кв.м., частина з яких, а саме 1,8 кв.м., а всього 163,90 кв.м.

Разом з тим, при реєстрації вказаного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державним реєстратором здійснено реєстрацію даних нежитлових приміщень загальною площею 162,10 кв.м, таким чином частина вказаних нежитлових приміщень, а саме 1,8 кв.м. не зареєстровано у встановленому законом порядку, що унеможливлює подальше виконання рішення суду шляхом примусової реалізації майна боржника з прилюдних торгів.

На підставі вище наведеного, просив звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_2, а саме виділені нежитлові приміщення загальною площею 163,90 кв.м., що знаходяться у підвальному поверсі багатоповерхового житлового цегляного будинку АДРЕСА_1 та складаються з приміщень: 111-1 тамбур - 2,5 кв.м., 111-2 коридор - 10,20 кв.м., 111-3 зал - 72,90 кв.м., 111-4 зал - 37,00 кв.м., 111-5 роздягальня - 7,70 кв.м., 111-6 комора - 3,50 кв.м., 111-7 вбиральня - 1,70 кв.м., 111-8 коридор - 4,60 кв.м., 111-9 душова - 5,00 кв.м., 111-10 роздягальня - 5,90 кв.м., 111-11 кабінет - 7,90 кв.м., 111-12 тамбур - 5,00 кв.м., частина з яких, а саме 1,8 кв.м. не зареєстрована в установленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Так, державний виконавець для розгляду вказаного подання в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 31.08.2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №2-75/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту, а також судових витрат.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі примусового виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем здійснено опис та накладено арешт окрім іншого майна також на нежитлові приміщення у підвальному поверсі багатоповерхового житлового цегляного будинку АДРЕСА_1 площею 162,10 кв.м.

Вказані нежитлові приміщення площею 162,10 кв.м. були предметом іпотеки згідно відповідного договору укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» як іпотеко держателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем 25.05.2007 року.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на вказані нежитлові приміщення було зареєстроване 22.05.2007 року та у відповідний Державний реєстр були внесені відомості про вказане майно загальною площею 162,10 кв.м.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено право власності боржника саме на нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 162,10 кв.м.

Разом з тим, з технічного паспорта виготовленого ЧКОБТІ вбачається, що дійсна площа вказаних нежитлових приміщень становить 163,9 кв.м.

Таким чином, наявні розбіжності у площі належних боржнику нежитлових приміщень відповідно до правовстановлюючих документів та технічної документації.

Вважаючи, що 1,8 кв.м., що становить виявлену розбіжність у загальній площі нежитлових приміщень, є часткою майна боржника, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просив звернути стягнення на вказані 1,8 кв.м. нежитлових приміщень в судовому порядку згідно вимог ст. 440 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З системного аналізу положень ст.. 440 ЦПК України вбачається, що норми вказаної статті підлягають застосуванню у разі набуття особи права власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку та ухилення від реєстрації такого права власності в установленому порядку, разом з тим, в даному випадку належними та допустимими доказами не підтверджено право власності боржника ОСОБА_2 саме на 163,9 кв.м. нежитлових приміщень, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати 1,8 кв.м. нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 на які державний виконавець просить звернути стягнення у даному поданні, власністю боржника ОСОБА_2

Також ставить під розумний сумнів належність боржнику вказаної площі нежитлових приміщень також акт опису й арешту майна, складений державним виконавцем 25.04.2016 року відповідно до якого державним виконавцем описано майно нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 площею саме 162,10 кв.м., а неявка державного виконавця в судове засідання для розгляду даного подання унеможливлює з'ясування причин вказаних розбіжностей, при цьому згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, подання задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, , ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 440, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федоращак Юрія Михайловича про звернення стягнення на частку в майні, яке не зареєстроване в установленому законом порядку в рамках примусового виконання виконавчого листа №2-75/2011 виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 31.08.2011 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п'ятого ЦПК України або у той самий строк через Першотравневий районний суд м.Чернівці в порядку п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна