ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/380/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О., при секретарі Пасько І.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі по тексту - ТОВ «Новобудова», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальному розмірі 17 495 грн. 10 коп.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Як власник квартири і споживач житлово-комунальних послуг відповідач зобов`язаний брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. ТОВ «Новобудова» здійснює експлуатацію будинку АДРЕСА_2 . Станом на 01.07.2018 по особовому рахунку відповідача існує заборгованість в розмірі 14261,63 грн. На даний час заборгованість не погашена, у зв`язку з чим боржнику нараховується інфляційна складова та три проценти річних.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 викликалася в судове засідання у встановленому законом порядку за відомим місцем її проживання, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подала.

Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 163 від 26.08.2005 року будинок за адресою: АДРЕСА_2 , був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування (а.с.18).

Відповідно до авізо № 319, 320, 330 від 24.04.2007 року АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-21).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 з лютого 2015 р. по 01.07.2018 включно не вносила плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим станом на 01.07.2018 утворилась заборгованість в розмірі 14 261,60 грн. (а.с. 24).

За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За нормою статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. №1875-IV (надалі - Закон №1875-IV).

Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону №1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень статті 20 Закону №1875-IV, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання, а отже вона на підставі положень статті 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання і на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з наданими позивачем розрахунками за період з лютого 2015 р. по червень 2018 р. його втрати від інфляції склали 2605,49 грн., а три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 627,98 грн. (а.с. 25, 26).

Оскільки відповідач добровільно не виконує зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 17 495 гривень 10 копійок та судові витрати в сумі 1 762 гривень, а усього 19257 гривень 10 копійок.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Новобудова", місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Московська, 46/2, п/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 300711, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Повне рішення складене 15.03.2019.