КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/824/53/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 757/49650/18-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», яка подана представником Миролюбовою Ольгою Володимирівною, про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», в якому просив стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 518 988 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.01.2007 року між ним та Компанією «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», в особі голови правління ОСОБА_3 , було укладено трудовий договір. 01 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1, яка є невід`ємною частиною договору, відповідно до якої працівнику щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі, еквівалентному 13302 доларів США. Відповідно до умов договору позивач був прийнятий на посаду директора Представництва компанії « ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» в Україні. Починаючи з 01.07.2015 року позивачу не виплачується заробітна плата та станом на 30.09.2018 року відповідач заборгував заробітну плату у розмірі 518 988 доларів США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з « ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 518 988 доларів США.

Стягнуто з «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» на користь держави судовий збір у розмірі 218 794 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» - Авдєєв В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись його незаконність, необґрунтованість, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з Фірми «ЕТРАНСА Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» (Республіка Австрія) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі на суму 14 099 803 грн. 19 коп., а на користь держави - судовий збір в розмірі 8810 грн.

Постановою Верховного Суду від 25 липня 2019 року постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року залишено без змін.

03 жовтня 2019 року представник Фірми «ЕТРАНСА Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» - Миролюбова О.В. звернулась до суду з заявою про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів не було взято до уваги зауваження представника відповідача про те, що додаткова угода № 1 від 01 лютого 2007 року до трудового договору (контракту) від 05 січня 2007 року має ознаки сфабрикованого документа, зокрема, в частині підпису голови правління фірми «ЕТРАНСА Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» ОСОБА_3 та змісту додаткової угоди в цілому, а тому у представника відповідача є сумнів щодо автентичності додаткової угоди.

Крім того, суд апеляційної інстанції проігнорував той факт, що під час апеляційного провадження ОСОБА_3 було надіслано апостильовану заяву про те, що він не підписував спірну додаткову угоду.У задоволенні клопотання представника відповідача про проведення експертизи додаткової угоди суд апеляційної інстанції відмовив.

Разом з тим, відповідач звернувся до експертної установи з заявою про проведення технічного дослідження вказаних документів. За результатами проведення експертного дослідження, 25 вересня 2019 року судовим експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України було надано висновок № 353/1, згідно якого зображення підпису від імені ОСОБА_3 , що розташоване у графі «Голова правління « ETRANSA » Speditions Aktiengesellschaft » ОСОБА_3 додаткової угоди № 1 від 01.02.2007 року до Трудового договору б/н від 05.01.2007 року не відповідає наданим на дослідження підписам ОСОБА_3 , наявним у документах, наданих у якості порівняльного матеріалу.

Враховуючи те, що постанову Верховного Суду, якою залишено в силі постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, було прийнято 25 липня 2019 року, а висновок експерта складено лише 25 вересня 2019 року, такого доказу і обставин, які він підтверджує, об`єктивно не існувало на момент розгляду справи.

Таким чином, висновок №353/1 від 25 вересня 2019 року Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України представник вважає нововиявленою обставиною у даній справі.

Крім того, відповідач звернувся до спеціаліста-експерта з заявою про проведення технічного дослідження вказаних документів. За результатами проведення експертного дослідження, 21 серпня 2019 року спеціаліст-експерт зазначив, що підпис в графі « ОСОБА_3 » додаткової угоди № 1 від 01.02.2007 року виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою з наслідуванням підпису від його імені.

Отже, висновок № 130 від 21 серпня 2019 року Української експертної компанії представник вважає нововиявленою обставиною у даній справі.

Крім того, Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято рішення від 28 серпня 2019 року у справі № 640/2080/19, в межах якої оскаржувались дії Головного управління Держпраці в Київській області відносно складення акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КВ13 5/612/AB від 30 березня 2018 року, яким оформлено результати проведення інспекційного відвідування Представництва компанії «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» у місті Києві. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва дії ГУ Держпраці в Київській області визнано протиправними, визнано недійсною (скасовано) постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № КВ 13 5/612/АВ/П/ЗБ-ФС від 11 квітня 2018 року. Зазначений акт інспекційного відвідування було покладено в основу позовних вимог та вирішення справи № 757/49650/18-ц.

Посилаючись на вищевказані обставини, представник відповідача просить суд скасувати постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року за нововиявленими обставинами та винести нову постанову, якою рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача Миролюбова О.В. та Дерев`янчук В.А. підтримали заяву та просили задовольнити, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та прийняти нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представники позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення заяви, вважали, що підстави для скасування постанови за нововиявленими обставинами відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в пп.3, 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В пункті 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (статті 423 чинного ЦПК України) є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з Фірми «ЕТРАНСА Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» (Республіка Австрія) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі на суму 14 099 803 грн. 19 коп., а на користь держави - судовий збір в розмірі 8810 грн.

Ухвалюючи зазначене судове рішення, Київський апеляційний суд виходив з того, що 05 січня 2007 року між Фірмою «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» в особі Голови правління ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було укладено трудовий договір, пунктом 4.1 якого визначено, що працівнику виплачується заробітна плата у розмірі, еквівалентному 4705,89 доларів США у національній валюті України за курсом Національного банку України на дату такої оплати.

01 лютого 2007 року між «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» в особі Голови правління ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої за виконання обов`язків, передбачених трудовим договором б/н від 05 січня 2007 року, працівнику у період з 01 березня 2007 року щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі 13 302 доларів США у національній валюті України за курсом Національного банку України на дату такої оплати.

Згідно з витягом з наказу № 12і від 01.02.2007 року, наданого Генеральною дирекцією з обслуговування іноземних представництв, ОСОБА_1 прийнятий в Представництво фірми «ЕТРАНСА Шпедіціонс Акцієнгезеллшафт» (Австрія) в Україні на посаду директора представництва з 01 лютого 2007 року ( а.с. 15, т. 1).

12 вересня 2018 року представником відповідача Авдєєвим В.В. було надіслано директору Представництва «ЕТРАНСА «Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» попередження про наступне вивільнення, в якому зазначено, що відповідно до ухвали Комерційного суду міста Відня від 18.06.2015 року та рішення ліквідатора доктора Маттіаса Шмідта від 21 серпня 2018 року було прийнято рішення про припинення Представництва «ЕТРАНСА «Шпедіціонс Акціенгезеллшафт». Тому посилаючись на п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, представник відповідача попередив директора Представництва про наступне вивільнення працівників Представництва та відповідно звільнення ОСОБА_1 з посади директора Представництва з дотриманням вимог чинного законодавства України. Запланованою датою звільнення є 21 листопада 2018 року ( а.с. 143-144, т. 1)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , Київський апеляційний суд виходив з того, що судом достовірно встановлено, що на час звернення позивача до суду з даним позовом ( 09.10.2018 року) трудові відносини між сторонами припинені не були, відповідачем не надано доказів тих обставин, що позивач як директор Представництва не виконував трудових обов`язків. Виходячи зі змісту ухвали Комерційного суду м. Відень (Республіка Австрія) від 23 червня 2015 року, збереження частини підприємства «керівництво підприємством» визнано доцільним для реалізації завдань у зв`язку з закордонними відносинами, інкасації платежів та виставлення рахунків у ще відкритих господарчих операціях.

Враховуючи, що рішення ліквідатора про припинення Представництва було прийнято лише 21 серпня 2018 року, представником відповідача не надано доказів, що за вказаний період з липня 2015 року по вересень 2018 року повноваження директора Представництва здійснювала будь-яка інша особа.

Для обчислення заборгованості по заробітній платі судом прийнято до уваги п.1 додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року, яким за виконання обов`язків, передбачених умовами трудового договору від 05 січня 2007 року, працівнику щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі, еквівалентному 13302 долари США у національній валюті України за курсом НБУ на дату такої оплати.

Доводи представників відповідача про те, що позивачу у період 2007 - 2015 роки не виплачувалась заробітна плата у розмірі, встановленому додатковою угодою, що підтверджується копією кошторису Представництва «ЕТРАНСА «Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», відповідно до якого посадовий оклад директора Представництва за штатним розкладом у 2007 році становив 8302 долари США, заробітна плата до видачі - 6000 доларів США, а у 2014 році - 6084 долари США, заробітна плата до видачі на руки - 4000 доларів США, не були прийняті до уваги колегією суддів, оскільки представниками відповідача не надано доказів про те, що умови додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року щодо розміру заробітної плати позивача були у подальшому змінені. Також зазначена додаткова угода вустановленому законом порядку недійсною не визнана.

В заяві про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року за нововиявленими обставинами представник відповідача вказує, що нововиявленими обставинами є висновок №353/1 від 25 вересня 2019 року Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України та висновок № 130 від 21 серпня 2019 року Української експертної компанії, якими підтверджується, що ОСОБА_3 не підписував додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року до трудового договору від 05 січня 2007 року. На підтвердження зазначеного представником відповідача було надано:

- висновок спеціаліста від 21 серпня 2019 року, складений спеціалістом Української експертної компанії на підставі заяви адвоката Сизова Ю.Ю. від 16.08.2019 року, про те, що підпис від імені ОСОБА_3 , який послужив оригіналом для копіювання, в графі « ОСОБА_3 » на фотокопії додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року, виконаний, ймовірно не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням підпису від його імені.

- висновок експерта №353/1 від 25 вересня 2019 року, складений експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, на підставі заяви адвоката Сизова Ю.Ю., за матеріалами цивільної справи № 761/39212/19 про те, що зображення підпису від імені ОСОБА_3 , що розташоване у графі « Голова правління « ETRANSA » Speditions Aktiengesellschaft » ОСОБА_3 » додаткової угоди № 1 від 01.02.2007 року до Трудового договору б/н від 05.01.2007 року не відповідає наданим на дослідження підписам ОСОБА_3 , наявним у документах, наданих у якості порівняльного матеріалу (зокрема, копії договорів, контрактів, заявок, протоколів за 2011-2013 роки).

Проте доводи вказаної заяви колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки представником відповідача не враховано, що висновки експертів по своїй суті є новими доказами, тоді як нововиявлені обставини - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Стосовно додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року до трудового договору від 05 січня 2007 року таким юридичним фактом може бути факт підписання, укладення ( чи за твердженням представника відповідача - непідписання, неукладення) головою правління «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» ОСОБА_3 цієї додаткової угоди.

Як вбачається з витягу із Реєстру суб`єктів господарської діяльності Республіки Австрія про транспортно-експедиційне акціонерне товариство «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» як станом на 20.06.2018 року, так і станом на 05.11.2019 року, ОСОБА_3 як голова правління товариства самостійно здійснює представницькі повноваження з 27.04.1996 року.

Як пояснила в даному судовому засіданні адвокат Миролюбова О.В., вона здійснює представництво інтересів ОСОБА_3 з осені 2018 року, а відповідно до наявного в матеріалах справи ордеру від 19 лютого 2019 року, представництво інтересів «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» - на підставі договору від 19 лютого 2019 року. Разом з тим, в апеляційній скарзі, що була подана представниками «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» 27 грудня 2018 року на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, жодних доводів щодо підписання додаткової угоди від 01 лютого 2007 року не ОСОБА_3 , а іншою особою, не зазначено.

Також в даному судовому засіданні адвокат Миролюбова О.В. пояснила, що станом на дату прийняття постанови Київським апеляційним судом 21 березня 2019 року їй достовірно була відома позиція голови правління «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» ОСОБА_3 про те, що додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року він з ОСОБА_1 не підписував та не укладав.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, протоколів та аудіозаписів судових засідань колегії суддів Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, 05 березня 2019 року, 14 березня 2019 року, 21 березня 2019 року, протягом усього часу розгляду справи в Київському апеляційному суді представники відповідача про даний юридичний факт (непідписання додаткової угоди) не заявляли, жодних клопотань ( ні усних, ні письмових) з цього приводу не заявляли, в тому числі і щодо проведення судової почеркознавчої експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, письмові пояснення ОСОБА_3 , надіслані його представником електронною поштою 21 березня 2019 року о 10 год. 47 хв., про те, що ОСОБА_3 не підписував вказану додаткову угоду № 1 від 01 лютого 2007 року, були передані для приєднання до матеріалів справи після її розгляду, 25 березня 2019 року ( а.с. 49-51, т. 3).

Зазначені доводи щодо неукладення додаткової угоди № 1 від 01 лютого 2007 року були викладені представником відповідача у касаційній скарзі ( а.с. 104, т. 3) та зазначено, що ОСОБА_3 повністю заперечував підписання ним особисто вказаної додаткової угоди.

Заперечуючи проти доводів касаційної скарги, представник позивача Коноваленка О.В. надав суду касаційної інстанції висновок експерта №8-4/2264 від 07 листопада 2017 року, складений експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на підставі постанови слідчого від 31.10.2017 року про призначення експертизи у кримінальному провадженні, відповідно до якого підписи у графах напроти прізвища ОСОБА_3 на кожному аркуші трудового договору від 05.01.2007 року та у додатковій угоді № 1 до цього договору від 01.02.2007 року, виконані ОСОБА_3 ( а.с. 179-181, т. 3).

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в п. 5 Постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, не є нововиявленими обставинами.

Таким чином, зі змісту наданих представником відповідача висновків експертів від 21 серпня 2019 року та від 25 вересня 2019 року вбачається, що вони є новими доказами у справі, і вони не можуть розглядатися як докази істотних обставин по справі, які існували, але не були відомі заявнику.

Також, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представник відповідача вказував, що однією з таких обставин є обставина, встановлена рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, яким було визнано протиправним дії Головного управління Держпраці в Київській області відносно складання акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КВ13 5/612/AB від 30 березня 2018 року, яким оформлено результати проведення інспекційного відвідування Представництва компанії «Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт» у місті Києві.

Проте зазначена обставина не може бути визнана нововиявленою в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки не спростовує фактів, покладених в основу судового рішення, і вона не могла вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, відповідно до змісту постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КВ135/612/АВ від 30 березня 2018 року, складений Головним управлінням Держпраці у Київській області Державної служби України з питань праці та приписом інспектора праці ГУ Держпраці у Київській області Державної служби України з питань праці від 30.03.2018 року № КВ 135/612/АВ/П.

Проте в основу судового рішення обставини, викладені у вказаному акті, покладені не були, оскільки рішенням Головного управління Держпраці у Київській області від 14 січня 2019 року було задоволено скаргу адвоката Лященко А.М., яка діє в інтересах фірми «Етранса Шпедіціонс Акціенгезельшафт», та скасовано припис Головного управління Держпраці у Київській області про усунення виявлених порушень від 30.03.2018 року № КВ135/612/АВ/П ( а.с. 14-16, т. 3)

При цьому колегія суддів вважала, що доводи представників відповідача про скасування зазначеного припису не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки з матеріалів справи достовірно встановлено, що трудові відносини між сторонами не припинені, однак заробітна плата позивачу з липня 2015 року не виплачувалась.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PОNОMARYОV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, викладені у заяві представника відповідача «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви представника відповідача про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року слід відмовити та залишити вказану постанову в силі.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви «ЕТРАНСА» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт», яка подана представником Миролюбовою Ольгою Володимирівною, про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року - відмовити.

Залишити в силі постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.