Провадження № 2/742/1135/19
Єдиний унікальний № 742/2671/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивує тим, що його мати ОСОБА_2 з 21.03.1975 року працювала в Рудівському ефіромасляному радгоспі «40 лет Октября» на посаді доярки ферми № 1, була членом колгоспу та з нього не виходила. За даними трудової книжки до сьогоднішнього дня не звільнена. Під час розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «Рудівське» ОСОБА_2 була включена до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), але з невідомих причин вона не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач здійснив поховання і як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину. На момент прийняття спадщини про земельні ділянки (пай) йому нічого не було відомо. Після того, як позивач дізнався про те, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) він звернувся до Прилуцької райдержадміністрації з питанням чому були перероблені списки розпаювання землі. Позивачу повідомили, що ОСОБА_2 була помилково внесена до списків, так як на час паювання була померлою. Крім того в листі зазначено, що головною умовою набуття права на земельну частку (пай) є членство в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю, про те дана умова не закріплена жодним нормативним актом. На момент набрання чинності Указу Президента та складання списків мати позивач була живою та до останнього була членом КСП «Рудівське» та мала право на земельну частку (пай), входила до списку, що додається до державного акту, однак сертифікат не отримала. Оскільки вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися належною йому згідно вимог законодавства спадщиною, в зв`язку з чим він і змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

20.08.2019 року відповідачем подано до суду відзив, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають та просять суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що мати позивача ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з радгоспом «40 річчя Жовтня». За розпорядженням райдержадміністрації від 28 жовтня 1996 року № 404 КСП «Рудівське» зареєстровано шляхом перетворення радгоспу «40-річчя Жовтня» у колективне сільськогосподарське підприємство. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому не була переведена і не перебувала в трудових відносинах з КСП «Рудівське». На підставі рішення виконкому Рудівської сільської ради народних депутатів Прилуцького району Чернігівської обл.. 17 грудня 1996 року № 45 колективному сільськогосподарському підприємству «Рудівське» с.Рудівка Прилуцького району 08 вересня 1997 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю, згідно з яким підприємству було передано у власність землі для сільськогосподарського використання. Головною умовою набуття права на земельну частку (пай) є членство в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю. Оскільки на час паювання ОСОБА_2 являлась померлою, то відповідно помилково була внесена до додатку Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до Протоколу № 1 зборів громадян-працівників та пенсіонерів колишнього КСП «Рудівське» від 17.02.2005 року складено список осіб, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 до нього не була включена. Доводи позивача щодо права на земельну частку (пай) розміром 8,17 із земель КСП «Рудівське» на яку мала право мати позивача ОСОБА_2 є безпідставними.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

З копії трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що є запис проте, що вона перебувала в трудових відносинах з радгоспом «40 річчя Жовтня».

За розпорядженням райдержадміністрації від 28 жовтня 1996 року № 404 ,КСП «Рудівське» зареєстровано шляхом перетворення радгоспу «40 річчя Жовтня» у колективне сільськогосподарське підприємство а.с. 25-26.

Згідно копії свідоцтва про смерть від 26.09.1996 року серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Рудівської сільської Ради Прилуцького району ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.7)

Згідно копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що остання не була переведена і не перебувала в трудових відносинах з КСП «Рудівське « ( а.с.10-11)

Згідно копії Державного Акта на право колективної власності на землю, серія ЧН 00092, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 36 від 08.09.1997 р. ( а.с.27-28,30-31 ) доданий список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ,сільськогосподарського кооперативу за № 364 входить ОСОБА_2 , без зазначення паспортних даних, що унеможливлює ідентифікувати особу та встановити факт, про те, що дана особа зі списків є матір`ю позивача по справі.( а.с.29)

Згідно копії списку не витребуваних сертифікатів на земельний пай по Рудівській сільській раді на 25.11.2008 року, складений неналежним чином і не містить необхідних реквізитів ( а.с.8)

Відповідно до протоколу № 1 зборів громадян-працівників та пенсіонерів колишнього КСП «Рудівське» від 17 лютого 2005 року складено список осіб, які мають право на земельну частку ( пай) , але ОСОБА_2 до нього не була включена ( а.с.32)

Заочним рішення Прилуцького міськрайонного суду чернігівської обл.. від 17 травня 2017 року ( провадження 2/7428/750/17 скасовано державний акт на право колективної власності на землю виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Рудівське» с.Рудівка Прилуцького р-на виконкомом Рудівської сільської ради народних депутатів Прилуцького району 17 грудня 1996 року № 45 та скасовано запис № 36 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю про реєстрацію державного акта на право колективної власності на землю про передачу СП «Рудівське» у колективну власність землі для сільськогосподарського виробництва ( а.с. 41-42)

Відповідно до п. 1 Указу Президента України за N 720/95 від 08.08.95 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським

кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена

колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі

(на місцевості).

Згідно з п. 2 Указу Президента України за N 720/95 від 08.08.95 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною першою ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Статтею 2 вказаного вище Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, в тому числі, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Аналіз норм законодавства свідчить про те, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Право особи претендувати на отримання земельної частки (паю) дає дві обов`язкові умови: 1) включення до списку членів господарства, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю; та 2) приналежність до членів господарства на момент проведення в господарстві паювання земель.

Згідно із ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не отримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Оскільки на час паювання ОСОБА_2 являлася померлою, то відповідно помилково була внесена до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Беручи до уваги вище викладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Бездідько