Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/1297/2019

Справа № 229/6088/19

02 грудня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю:

секретаря судового

засідання Слободкіної Т.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Максименка Вячеслава Івановича який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачці ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 . В зв`язку з похилим віком та слабким станом здоров`я, 10 липня 2015 року позивачем був укладений спадковий договір з відповідачем ОСОБА_3 . Згідно умов укладеного спадкового договору, на відповідача по справі покладаються такі обов`язки: забезпечувати позивача по справі, згідно рецептами лікарів купівлю ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок своїх коштів; забезпечувати купівлю продуктів харчування за свій рахунок; щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати грошову допомогу в розмірі 200, 00 грн., в свою чергу позивач у разі її смерті, відповідач набуває право власності на майно позивача. З 2018 року відповідач припинила виконувати свої обов`язки відповідно до спадкового договору, ухиляється від спілкування з позивачем та не навідує позивача. В теперішній час позивач бажає припинити спадковий договір з відповідачем, відповідно до умов договору, а саме п.12.

Просить припинити спадковий договір укладений з відповідачем 10 липня 2015 року у зв`язку із невиконанням умов договору.

06 листопада 2019 року ухвалою суду позову заяву було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження, при цьому позивача звільнено від сплати судового збору.

В судове засіданні позивач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на сайті "Судова влада». Причини неявки суду невідомі.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячі з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 10 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений спадковий договір на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3630.

Предметом вказаного договору є трикімнатна квартира, загальною площею 53,60 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві приватної власності.

Згідно п.1 вищевказаного спадкового договору, ОСОБА_3 зобов`язується виконувати розпорядження ОСОБА_2 і в разі смерті останньої, набуває право власності на майно ОСОБА_2 , а саме трикімнатної квартири, загальною площею 53,60 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому на набувача квартири - ОСОБА_3 покладаються обов`язки, зазначені в пункті 8 цього договору, а саме: забезпечувати позивача по справі, згідно з рецептами лікарів купівлю ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок своїх коштів; забезпечувати купівлю продуктів харчування за свій рахунок; щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати грошову допомогу в розмірі 200,00 грн.

Пунктом 12 спадкового договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Як встановлено статтею 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір визначається як такий, відповідно до якого відчужував має право давати розпорядження іншій стороні (набувачеві), а у разі смерті відчужувача у набувача виникає право власності на майно відчужувача. Отже, спадковий договір це відмінний від заповіту спосіб розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Правилами статті 1305 ЦК України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. В контексті даної статті спадковим договором на набувача може бути покладено обов`язки майнового або не майнового характеру, які він має виконати до відкриття спадщини або після цього. Ці обов`язки не можуть суперечити актам цивільного законодавства, не можуть порушувати права інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором чи законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд дійшов висновку, що за своїм змістом спадковий договір тісно пов`язаний з особою набувача майна, оскільки за умовами спадкового договору та відповідно до приписів ст. 1302 Цивільного кодексу України саме набувач зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Тобто передача обов`язків набувача іншій особі ні умовами спадкового договору, ні законом не передбачено.

Судом встановлено, що відповідач не виконувала у повному обсязі та належним чином обов`язки, передбачені п. 8 спадкового договору, а починаючи з 2018 року взагалі припинила виконання будь-яких обов`язків без пояснення будь-яких причин, зокрема, не відвідує позивача тривалий час та не здійснює за нею догляд, чим не виконує відповідного розпорядження відчужувача за спадковим договором.

Поряд з цим, в судовому засіданні зазначені обставини булі підтвердженні показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Поряд з цим, відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача, зазначених у спадковому договорі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1308 ЦК України встановлено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Суд звертає увагу на те, що можливість такого розірвання договору на вимогу відчужувача пов`язується з невиконанням набувачем його розпоряджень, тобто застосовується як санкція за правопорушення, котра одночасно є засобом захисту інтересів відчужувача.

Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, проаналізувавши правила статей 1302,1304,1305,1308 ЦК України, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконувала розпорядження відчужувача у вигляді покладених на неї зобов`язань зазначених в спадковому договорі.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду з цим позовом на підставі ухвали суду, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору за ставками ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, задовольняючи позов, суд вважає, що розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.4,10-13,76, 81,89,141,247, 258 - 259,264 -265,268,273,280-282, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заявою представника позивача Максименка Вячеслава Івановича який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений 10 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3630.

Зняти заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1 (зареєстрований в реєстрі заборон №3631/6).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя: В.О.Лебеженко