ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

м. Харків

справа № 629/1886/18

провадження № 22-ц/818/1420/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

відповідач: ОСОБА_4 ,

представник відповідача: ОСОБА_5 ,

третя особа: в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року в складі судді Ткаченко О.А.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. в якому просила визнати причини пропущення строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_8 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за вищевказаною адресою. Спадкоємцем майна померлої є саме позивач, згідно заповіту, складеного на її ім`я, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області 05.10.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №3489. У квітні 2017 року через свого представника позивач звернулася до в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. з заявою про прийняття спадщини, але у вчиненні даної дії їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для звернення з такою заявою. Крім того, зазначено, що нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 17/2017 до майна ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року на підставі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, так як з 2002 року вона постійно проживає на території Російської Федерації та про смерть бабусі дізналася лише у квітні 2017 року від ОСОБА_4 Після того вона попросила своїх знайомих, які є мешканцями міста, де проживала її бабуся у наданні допомоги в оформленні документів на спадщину, оскільки особисто приїхати вона не має можливості, так як у неї хворий вітчим, який потребує догляду, а її мати ОСОБА_10 в той період працювала, тому оформлення документів на відстані зайняло тривалий час. У зв`язку з чим, вона просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, її інтереси представляють представники ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , які у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що ОСОБА_1 не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , а також те, що ці причини пропуску строку пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що у квітні 2017 року повідомив позивача про смерть її бабусі ОСОБА_8 через соціальні мережі, які на даний час заборонені в Україні, про це йому стало відомо від його колишньої дівчини, яка разом з ним надавала ОСОБА_8 допомогу по господарству. На час подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, він не знав адресу місця проживання позивача.

Третя особа - державний нотаріус Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності, прийняти рішення на розсуд суду.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції врахував лише доводи позивача і взяв до уваги тільки те, що позивач з 2002 року постійно проживає на території Російської Федерації та про смерть бабусі дізналася лише у квітні 2017 року, на підтвердження чого нею було надано до суду тільки ксерокопію свідоцтва про укладений шлюб її матері з вітчимом, медичні довідки на ім`я ОСОБА_13 про те, що він потребує сторонньої допомоги у зв`язку з захворюванням, довідку з місця роботи матері - ОСОБА_10 .

Однак, суд не з`ясував: ким фактично надавався догляд вітчиму позивача і чи надавався взагалі, з ким та фактично за якою адресою проживав та проживає вітчим, чи працювала у період з 01 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року позивач, чи мала реальну можливість надавати допомогу вітчиму, на якій відстані розташовані населені пункти в яких зареєстровані та проживають позивач і її вітчим.

Також позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме в період коли ОСОБА_8 померла і протягом 6-ти місяців після її смерті у ОСОБА_1 не було можливості подати заяву про прийняття спадщини. Згідно пункту 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 ОСОБА_1 мала можливість надіслати заяву поштою.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Визначаючи ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, суд виходив із того, що позивач пропустив строк для звернення з такою заявою до нотаріуса у визначений законом строк з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача, ОСОБА_8 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

На день смерті ОСОБА_8 мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка від 18 травня 2017 року, видана КП «Житлова управляючи компанія» Лозівської міської ради.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області 30 листопада 2004 року.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт від 05 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В., за реєстровим №3489.

Згідно з цим заповітом, ОСОБА_8 все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла - позивачці ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно положень ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Із копії спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі яких заведена спадкова справа №17/2017.

25 квітні 2017 року позивач через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Мірошниченко О.М. , державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, тобто після спливу 6-ти місячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, а саме через 24 дні.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Позивачка посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки з січня 2002 року вона постійно проживає на території Російської Федерації та про смерть бабусі дізналася лише у квітні 2017 року від ОСОБА_4 Після того вона попросила своїх знайомих, які є мешканцями міста, де проживала її бабуся у наданні допомоги в оформленні документів на спадщину, оскільки особисто приїхати вона не має можливості, так як у неї хворий вітчим, який потребує догляду, а її мати ОСОБА_10 в той період працювала, тому оформлення документів на відстані зайняло тривалий час.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

На підтвердження своїх доводів позивачкою надано ксерокопію паспорту, з якого вбачається, що вона є громадянкою Російської Федерації та з 31 січня 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ксерокопії свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_10 (матір позивача) та ОСОБА_13 (вітчим позивача); медичні довідки на ім`я ОСОБА_13 , згідно яких останній є інвалідом І групи, встановлено ДЕП -2 , на фоні перенесення ішемічного інсульту, правостороння геміплегія, моторна афозія. Рекомендовано на спостереження у невропотолога у поліклініці за місцем проживання; довідку з місця роботи ОСОБА_10 з якої вбачається, що остання з 01 вересня 2016 року по теперішній час працює в ЗАТ «Протон-імпульс», що знаходиться за адресою: 302040, Росія, м. Орел, вул. Лескова, буд19, в якості монтажника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснив, що позивачка є рідною онукою померлої ОСОБА_8 .. Апелянта ОСОБА_3 він не знає, не знає і ступінь її споріднення зі спадкодавцем.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, оскільки вона його не знає і він представляв інтереси позивачки, колегією суддів не приймаються, т.я. із копії спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звентулись ОСОБА_3 (а.с.49) і ОСОБА_4 (а.с.55).

При цьому відсутні будь-які дані стосовно їх споріднення з померлою ОСОБА_8 ..

Згідно правової позиції яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 20 травня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко