Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2019 Справа №607/9207/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Осів О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, в якому просила позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5; встановити опіку над ОСОБА_4 та ОСОБА_5, призначивши її (ОСОБА_1.) опікуном, а також стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень (по 1000 гривень на кожну дитину) щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 15 жовтня 2009 року її дочка - відповідач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського від 19 грудня 2016 року. Від шлюбу у відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_5. Неповнолітні діти відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є її онуками, проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні. Натомість, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після народження дітей та по даний час ухиляються від обов'язку щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зокрема, не утримують дітей матеріально, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток. Також вказує, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 притягувались до кримінальної відповідальності, перебувають на обліку в КУТОР ТОНД, оскільки постійно вживають наркотичні засоби, не працюють, а тому, є негативним прикладом для своїх дітей. З цих підстав, позивач вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначивши її (ОСОБА_1.) опікуном неповнолітніх дітей, оскільки вона є їх бабусею, самостійно виховує їх та утримує матеріально, піклується про стан їх здоров'я, а також виконує усі обов'язки, які законом покладені на батьків. Крім цього, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в розмірі 2000 гривень (по 1000 гривень на кожну дитину) щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак її представник адвокат Черніцький І.Р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Попередньо у судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили задоволити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позовну заяву не подавали.

Від третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника за наявними у справі матеріалами, підтримують висновок органу опіки та піклування.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили у зареєстрований шлюб 15 жовтня 2009 року, про що зроблено актовий запис №1770 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 15 жовтня 2019 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_8 від шлюбу відповідачів народився син ОСОБА_4, про що складено актовий запис №2231 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 29 вересня 2010 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_3.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу відповідачів народилась дочка ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 24 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №1159, зроблений 24 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2016 року шлюб між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено їй один рік іспитового строку.

Відповідно із довідкою №04-17 виданою 01 березня 2017 року Благодійним фондом «Перемога», ОСОБА_2 з 19 лютого 2017 року перебуває на реабілітації в Жіночому центрі реабілітації «Милосердя» (внутрішній осередок Благодійного фонду «Перемога»), що знаходиться за адресою: вул. Короленка, 57/5, м. Бровари, Київської області. Реабілітація в Центрі проходить в режимі цілодобового стаціонару та складає 6 місяців, після чого рекомендовано пройти курс адаптації в Центрі.

Згідно інформації комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 22 грудня 2018 року за №7764/1, наданої на запит суду, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на обліку в диспансері не перебуває; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку з 03 березня 2012 року з приводу: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.

Як убачається із довідки виданої 25 січня 2019 року громадською організацією «Християнський центр «Спасіння», ОСОБА_3 проходить курс реабілітації у «Християнському центрі «Спасіння», який знаходиться у с. Малий Глибочок, Збаразького району, Тернопільської області. Курс реабілітації триває від 6 місяців. Реабілітаційний центр є закритого типу.

Відповідно із довідкою №96 виданої 15 березня 2018 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» Тернопільської міської ради ОСОБА_4 навчається в закладі з 01 вересня 2017 року по даний час. За період навчання мама дитини ОСОБА_2 була у школі лише один раз. Навчанням і вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1 і дідусь ОСОБА_11, з якими класний керівник ОСОБА_12 постійно спілкується.

Згідно із довідкою №27 виданої 14 березня 2018 року Тернопільським дошкільним навчальним закладом №13 Тернопільської міської ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний навчальний заклад №13 з вересня 2014 року. Останні два роки дитиною опікуються бабуся і дідусь - приводять у садочок, забирають, проводять оплату за харчування дитини, відвідують всі заходи, які відбуваються у садочку.

Також, із довідки №02-12/11 виданої 18 січня 2019 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» Тернопільської міської ради слідує, що ОСОБА_5 є ученицею 1-Б класу, навчається у закладі з 01 вересня 2018 року по даний час. За період навчання мама дитини ОСОБА_2 була у школі лише один раз. Навчанням і вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1, відвідує батьківські збори та загальноосвітні заходи. З нею постійно спілкується класний керівник ОСОБА_13.

Довідкою №244 виданою 16 березня 2018 року ДП «Дружба сервіс-житло 2» стверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_11 - чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_2 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_14 - онук, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_4 - онук, ІНФОРМАЦІЯ_8; ОСОБА_5 - онучка, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У матеріалах справи наявні копії відповідей Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області зокрема: від 26 січня 2018 року за №1007 адресована ОСОБА_1 та від 21 березня 2018 року за №Х-120 адресована ОСОБА_11, з яких убачається, що позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_11 зверталися у Тернопільський відділ поліції ГУНП в Тернопільській області з приводу того, що їх дочка ОСОБА_2 вчиняє вдома скандал. Виїздом патрульної поліції на місце події було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, бабуся дітей ОСОБА_1 повідомила, що батьки ОСОБА_2, ОСОБА_3 тривалий час не приймають участі у вихованні дітей, не надають матеріальної допомоги, не цікавляться станом здоров'я, не піклуються про їхній духовний, моральний та фізичний розвиток. Діти перебувають на вихованні та утриманні бабусі ОСОБА_1, яка бажає встановити над ними опіку. Батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на засідання комісії жодного разу не з'явилися та не повідомили причини своєї відсутності. Відповідно до інформації ТМЦСССДМ від 13 серпня 2018 року за №298 та №299 з малолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проведено бесіду під час якої встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в свою сімейну структуру включають бабусю та дідуся, оскільки діти тривалий час проживають з ними. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують обов'язків щодо виховання та утримання дітей, свідомо нехтують ними та самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. З цих підстав, з метою захисту інтересів дітей, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №805 від 30 жовтня 2018 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 вказала, що знайома з позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 Знає, що вихованням неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_1 займається бабуся ОСОБА_1. Батьків дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бачила понад два роки. Також їй відомо, що відповідачі вживають наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні вказала, що її квартира розташована у тому ж під'їзді, що й квартира позивача ОСОБА_1, тому вона добре знайома і з позивачем ОСОБА_1, і з відповідачами. Стверджує, що вихованням та утриманням дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_1 займається їх бабуся ОСОБА_1, останній раз бачила у під'їзді відповідачів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 понад рік .

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, залишивши неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання ОСОБА_1, на протязі тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, зокрема, не навідуються до дітей, не цікавляться їх життям, станом їх здоров'я, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не виявляють до них батьківської уваги та турботи, не надають матеріальної допомоги на їх утримання, не приймають участі у вихованні.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідачів від виховання неповнолітні дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоме нехтування ним своїми обов'язками щодо неповнолітніх дітей внаслідок винної поведінки відповідачів, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають до задоволення.

Щодо вимог про призначення опікуна та стягнення аліментів, суд зазначає наступне:

Статтею 243 Сімейного кодексу України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

У відповідності до ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Позивач ОСОБА_1 просить призначити її опікуном неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, покликаючись на те, що вони є її онуками, проживають разом із нею, вона повністю виконує усі обов'язки, які покладені законом на батьків відносно неповнолітніх дітей, піклується про фізичний та духовний стан дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, забезпечує їх усім необхідним.

Згідно Довідки серії ІАА №0510084 виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 станом на 04 квітня 2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Позивач ОСОБА_1 є бабою неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується наявними у справі документами, зокрема: копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 10 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, з якого убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3.

21 вересня 2000 року ОСОБА_2 вступила у зареєстрований шлюб із ОСОБА_20, змінивши прізвище із «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 виданим 21 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України.

29 листопада 2006 року ОСОБА_21 розірвала шлюб із ОСОБА_20, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 виданим 29 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишилось ОСОБА_20, яке вона змінила на ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу із відповідачем ОСОБА_3 15 жовтня 2009 року.

Відтак, судом установлено та стверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_22 є матір'ю відповідача ОСОБА_2 та відповідно бабою неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Подання органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за №5006/01 від 02 листопада 2018 року, ОСОБА_1 з 20 серпня 2018 року перебуває на обліку служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, як потенційний опікун, про що внесено відомості до єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти». У результаті обстеження умов проживання встановлено, що ОСОБА_1 проживає у трьохкімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_11 та онуками ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, мати дітей ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає. Загальна площа квартири становить 60,3 кв.м., житлова площа - 40,6 кв.м., у квартирі є необхідні предмети побуту та вжитку, створені необхідні умови для проживання дітей, виховання, відпочинку та розвитку, санітарно-гігієнічні умови належні. Згідно із медичним висновком КНП «Центр первинно медико-санітарної допомоги» від 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 може виконувати обов'язки опікуна, вона матеріально забезпечена, не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, батьківських прав не позбавлялася, є дієздатною особою. Із правами, обов'язками опікуна та правовими наслідками встановлення опіки ОСОБА_1 ознайомлена. З цих підстав орган опіки та піклування вважає, що призначення ОСОБА_1 опікуном малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Статтею 58 Цивільного кодексу України визначено, що над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка.

Відповідно із ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку піклування над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

З огляду на те, що батько та мати малолітніх дітей позбавляються батьківських прав неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, набувають статусу дітей, позбавлених батьківського піклування.

Обставин, які перешкоджають ОСОБА_1 виконувати обов'язки опікуна своїх онуків, судом не встановлено. З цих підстав, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають до задоволення, оскільки призначення ОСОБА_1 опікуном неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повністю відповідатиме інтересам дітей і дасть можливість забезпечити їм стабільні та гармонійні умови життя.

Разом із цим, згідно ч. 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Положеннями ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину,щомісячно, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину ,щомісячно, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину , щомісячно, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання .

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в дохід держави 2114,40 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 копійок судового збору, в рівних частках по 1057,20 гривень .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 11 березня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, адреса місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка