Провадження № 2/582/304/19
Справа № 585/2153/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участю секретаря Климась С.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», с. Перехрестівка, Роменського району Сумської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Роменського міськрайонного суду Сумської області, м. Ромни, Сумської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права засудженого на таємницю кореспонденції, -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2019 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 1000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його права на таємницю кореспонденції, направленої з Роменського міськрайонного суду Сумської області 02.12.2016 листом за № 585/3856/16-ц/24442/2016, адресованої на його ім`я.

Свої вимоги мотивував тим, що він є засудженим до довічного позбавлення волі і відбуває покарання у Роменській виправній колонії № 56 з 04.05.2005. 06.12.2016 відповідач вручив йому лист Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2016 № 585/3856/16-ц/24442/2016, в якому йому повідомлялось, що Роменський міськрайонний суд Сумської області на його заяву від 28.11.2016 повідомляє, що справа за його позовом до РВК-56 про відшкодування моральної шкоди (585/3856/16-ц) 28.11.2016 була направлена з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Сумської області та станом на 02.12.2016 до суду не повернута. Тому надати виконавчий лист суд не має змоги. Цей лист відповідач зареєстрував в Журналі обліку вхідної кореспонденції осіб, які тримаються в установі 06.12.2016 за № 5349 у відкритому вигляді, про що свідчить штемпель колонії з відповідним реєстраційним індексом на цьому листі. Лист суду був адресований на його ім`я. Вважає, що відповідачем порушено вимоги ч. 4 ст. 113 КВК України, п. 5 розділу 2 Інструкції з організації та перегляду кореспонденції (листування), осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах № 1304/5, ст. 31 Конституції України, ч. 1 ст. 14 КПК України, ч. 2 ст. 7 КВК України, ч. 1 ст. 306 ЦК України та п. 1 ст. 8 Конвенції. Незаконні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, оскільки здійснивши умисний неодноразовий перегляд кореспонденції суду, відповідач створив конфлікт між сторонами, який викликав у нього нервове потрясіння та тривалу нервову напругу. Протиправна поведінка відповідача лягла на нього психологічним тягарем, оскільки Роменська ВК № 56 не забезпечила його тримання під вартою в умовах, які відповідають принципові поваги до людської гідності. Він втратив спокій, сон та працездатність, що обмежило його діяльність для створення матеріальних і духовних благ, необхідних для задоволення його потреб, що безумовно не сприяло покращенню його стану здоров`я. Просив стягнути з Роменської ВК № 56 на його користь моральну шкоду у сумі 1000 грн.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Роменський міськрайонний суд Сумської області.

23.08.2019 матеріали даної цивільної справи надійшли до Недригайлівського районного суду Сумської області в порядку ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 27.08.2019 прийнято до провадження справу та призначено підготовче засідання на 23.09.2019.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 23.09.2019 проведення підготовчого судового засідання відкладено до 23.10.2019.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 23.10.2019 підготовче провадження у справі закрито, розпочато розгляд справи по суті, судове засідання призначено на 20.11.2019.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання по розгляду справи по суті не прибув. В матеріалах справи наявна заява ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», за підписом представника за довіреністю, Л. ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , від 20.11.2019, в якій відповідач просить здійснювати розгляд справи за відсутності його представника на підставі викладених у відзиві заперечень. У наявних у матеріалах справи відзивах від 03.07.2019 та від 24.07.2019 на позов, за підписом представника за довіреністю, ОСОБА_4 , зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки лист було отримано представниками колонії на руки у відкритому вигляді для вручення засудженому ОСОБА_1 . Всі дії відповідача у даному випадку щодо реєстрації кореспонденції є законними, чітко регламентовані законодавством, тому не заподіяли та не могли заподіяти моральної шкоди чи іншої шкоди позивачу, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними та незаконними.

При цьому суд бере до уваги, що відзиви та заява підписані представником відповідача за довіреністю, юрисконсультом ОСОБА_5 , у той час як відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представляти юридичну особу у справі може лише адвокат або юридична особа може брати участь у судовому процесі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту чи положення, з урахуванням того, що розгляд цієї справи здійснюється у порядку загального позовного провадження.

Суд враховує, що відповідач належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Представник Роменського міськрайонного суду Сумської області, третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання по розгляду справи по суті не прибув. В матеріалах справи наявний відзив (письмові пояснення) від 17.09.2019 на позов, в якому третя особа просить суд відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необгрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений до довічного позбавлення волі і відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія № 56».

06.12.2016 працівником ДУ «Роменська виправна колонія № 56» ОСОБА_1 було вручено лист, який надійшов із Роменського міськрайонного суду Сумської області, в якому повідомлялось про неможливість суду видати заявнику виконавчий лист у зв`язку з тим, що справа за позовом останнього до РВК-56 про відшкодування моральної шкоди (585/3856/16-ц) 28.11.2016 була направлена з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Сумської області та станом на 02.12.2016 до суду не повернулась. Цей лист суду у день його надходження був зареєстрований Роменською виправною колонією № 56 в журналі обліку вхідної кореспонденції осіб, які тримаються в установі, за № 5349 (а. с. 24), про що свідчить відтиск штемпеля колонії на вказаному листі, який було адресовано засудженому ОСОБА_1 та який було передано позивачу відкритим без конверта (а. с. 6).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка 17.07.1997 року була ратифікована Україною і є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі статтею 31 Конституції України кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо

08.04.2014 року на підставі Закону України № 1186-VII «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» внесено зміни до Кримінально-виконавчого кодексу України, зокрема до частини четвертої статті 113 цього кодексу, згідно з якою кореспонденція, яку засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій, до суду та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Кореспонденція, яку засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає.

Аналогічні положення містились у пункті 4 Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.07.2013 року № 1304/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2013 року № 1110/23642.

Згідно з пунктом 5 Інструкції кореспонденція, що надійшла із суду, засудженим (особам, узятим під варту) вручається протягом доби у запечатаному вигляді (конверті).

Отже, законодавством встановлено, що перегляду не підлягає кореспонденція, яку засуджені адресують, у тому числі до суду і отримують із суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказане свідчить, що працівниками Роменської виправної колонії № 56 порушено положення статті 113 Кримінально-виконавчого кодексу України та пунктів 4, 5 Інструкції, оскільки кореспонденція із суду повинна направлятися засудженому у конверті та в такому вигляді передаватися засудженому, що у силу презумпції знання закону працівники колонії не могли не знати, однак судом у цій справі було встановлено, що лист із суду ОСОБА_1 був вручений у відкритому вигляді.

Крім того, представник відповідача не мав повноважень на отримання кореспонденції із суду, оскільки не є стороною у справі або представником позивача (ч. 5 ст. 74 ЦПК України 2004 року). Вказане також свідчить про порушення порядку вручення повісток, встановленого ч. 6 ст. 76 ЦПК України 2004 року.

Крім того, ухвалюючи рішення суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, неодноразово встановлював порушення Україною статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно перегляду кореспонденції осіб, що тримаються під вартою, як під час досудового тримання під вартою, так і впродовж відбування покарання за вироком суду, зокрема, у справах: «Сергій Волосюк проти України» від 12.03.2009 року, «Бєляєв та Дігтяр проти України» від 16.02.2012 року, «Вінтман проти України» від 23.10.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позову ОСОБА_1 та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги неодноразове звернення позивача ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав щодо дотримання вимог законодавства про таємницю його кореспонденції, визначає розмір моральної шкоди в сумі 200,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання розподілу судових витрат - судового збору врегульовано ст. 141 ЦПК України, де закладено розподіл судових витрат між сторонами за принципом пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням обставин та питань, викладених в частинах 2, 3 цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з майновою вимогою та був звільнений від сплати судового збору, то пропорційно до задоволених позовних вимог з Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» на користь держави підлягає стягненню 153, 68 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», с. Перехрестівка, Роменського району Сумської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Роменського міськрайонного суду Сумської області, м. Ромни, Сумської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права засудженого на таємницю кореспонденції, - задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», 42073, с. Перехрестівка, Роменського району Сумської області, вул. Вишнева, 19, код ЄДРПОУ 08565078, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, 200 (двісті) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», 42073, с. Перехрестівка, Роменського району Сумської області, вул. Вишнева, 19, код ЄДРПОУ 08565078, на користь держави 153 (сто п`ятдесят три) гривні 68 копійок судового збору за розгляд справи в суді.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 02.12.2019 (30.11.2019 01.12.2019 - вихідні).

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен