2-о/243/389/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Словянську цивільну справу по заяві ОСОБА_1, заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Бахмутський міський ВДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, в якій заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що її донька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Єнакієве, в Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні у м. Донецьку, народила дитину чоловічої статі, вагою 3520 грамів.

Відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію. Видані на цій території після 01.12.2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Вона особисто зверталась до Бахмутського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області про реєстрацію народження дитини, однак листом їй було відмовлено у реєстрації народження дитини, у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на тимчасово окупованій території. Тому вона була вимушена звернутись до суду з метою встановлення вищевказаного факту. Просить суд встановити факт народження донькою ОСОБА_3, 13.07.2018 року у м. Єнакієве Донецької області, дитини чоловічої статі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволені.

Представник зацікавленої особи Бахмутського міського ВДРАЦС ГТУ юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, але від начальника надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу та винесення рішення згідно діючого законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 доводиться донькою ОСОБА_1 (а.с.12,13,17).

З медичного свідоцтва про народження № 476/730 від 13.07.2018 року, слідує, що ОСОБА_2 у Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні, народила дитину чоловічої статі, вагою 3520 грамів, за рахунком дитина друга (а.с.9).

20.11.2018 р. Бахмутським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області вих. № 15.14-93-7297, ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації народження дитини (а.с.18).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її онука.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рік, ратифікованою Постановою ВР України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянкою України, фактично мешкає у м. Єнакієве Донецької області, 13.07.2018 року у Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні, народила дитину чоловічої статі, вагою 3520 грамів, за рахунком дитина друга, що підтверджено медичним свідоцтвом про народження№476/730 від 13.07.2018 року, яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5 (із змінами та доповненнями) реєстрація народження проводиться [органом реєстрації актів цивільного стану] за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них.

Згідно до п.п. 13 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» батько й мати, які перебувають у шлюбі, записуються батьками в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_2 свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 4. ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-10, 12-19, 81, 81, 107, 293, 295-296, 89, 316-317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1, заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, 13.07.2018 року у Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні, дитини чоловічої статі, вагою 3520 грамів, за рахунком дитина друга.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Словянського міськрайонного суду М. О. Гусинський