ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6858/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2835/19Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: представника позивача - адвоката Панченко О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Київського районного суду м.Полтави Полтавської області від 03 серпня 2017 року, прийнятого під головуванням судді Миронець О.К. у м. Полтава

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договорів припиненими, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом. Зазначав, що 31.05.2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №PLV0GK00000053 та договір іпотеки. Посилався на те, що станом на 10 листопада 2015 року вся заборгованість за кредитним договором, у тому числі тіло кредиту, проценти, комісію у розмірі 472 084,86 грн. була погашена. Просив визнати припиненими вказаний кредитний договір та договір іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави Полтавської області від 03 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано припиненим кредитний договір № PLV0GK00000053 від 31 травня 2007 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Визнано припиненим договір іпотеки від 31 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. за реєстраційним №4676 у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором від 31.07.2015 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 974,40 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 24798,40 гривень, а всього 25772,80 грн. на користь ОСОБА_1 .

Рішення оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк», яке в апеляційній скарзі. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа розглядалась неодноразово.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №PLV0GK00000053, за умовами якого останній отримав кредитні кошти на придбання квартири в розмірі 196 000 грн. та 42 000 грн. на сплату страхових платежів, а всього 238 000 грн, терміном повернення до 31 липня 2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 31 травня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Кредитні кошти позичальником сплачувались банку достроково.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що станом на 10 листопада 2015р. ним достроково зобов`язання виконані в сумі 472 084,86 грн. і здійснений повний розрахунок за укладеним кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що за положеннями спірного кредитного договору від 31 травня 2007 року позивачу було надано кредитні кошти в розмірі 238 000 грн, доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 коштів в іноземній валюті матеріали справи не містять, висновком судової економічної експертизи від 30 травня 2017 року встановлено, що залишок непогашеного кредиту складає 19 410,90 грн, які ОСОБА_1 сплатив до ухвалення судового рішення, що свідчить про повне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно п.7.1. кредитного договору від 31 травня 2007 року банк зобов`язувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу банку на строк з 31 травня 2007 року по 31 травня 2027 року включно, у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 238 000 грн на купівлю квартири у сумі 196 000 грн, а також 42 000 грн на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми наданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту згідно пункту 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Саме з вище вказаної суми кредитних коштів і виходив суд першої інстанції, який, посилаючись на висновки судової економічної експертизи, прийшов до обгрунтованого висновку про виконання ОСОБА_1 в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором №PLV0GK00000053 від 31.05.2007р.

Як вірно при цьому зазначив районний суд, іншого розрахунку, який би спростував розрахунок експерта суду не надано.

Між тим, відповідно до положень діючого на час ухвалення оскаржуваного рішення норм ст.ст. 10,60,179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Однак, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності непогашеної заборгованості позивача.

Твердження банку про недоплату в розмірі 100 503,44 грн. не можуть бути прийняті, так як вказана сума розраховувалась відповідачем за період від дати укладання кредитного договору до його закінчення - по 31.05.2027р., а ОСОБА_1 погашав кредит щомісяця в більших сумах, ніж це визначено п. 7.1 кредитного договору щодо щомісячного платежу - 2470,83 грн.

Тому станом на 31.12.2015р.,як вказано у висновку експертизи, заборгованість по платежам відсутня ( т.3, а.с.2-11).

Не заслуговують на увагу твердження банку про те, що у кредитному договорі допущено описку у валюті кредиту, сумі кредитних коштів та розмірі відсоткової ставки, так як це є припущенням та не грунтується на належних доказах.

Отже, районний суд прийшов до обгрунтованого висновку про припинення зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється.

За умовами договору іпотеки від 31 травня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №PLV0GK00000053 від 31 травня 2007 року, (пункт 33.2 договору), іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 31травня 2007 року №PLV0GK00000053 по поверненню кредиту ОСОБА_1

При припиненні основного зобов`язання за кредитним договором припиняється і зобов`язання за договором іпотеки.

Таким чином, вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, суд дійшов правильного висновку про припинення кредитного договору та договору іпотеки, укладеними між сторонами.

Тому, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального та процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2017 рокузалишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 03.12.2019 р.