Справа № 161/7784/19
Провадження № 4-с/161/50/19
У Х В А Л А

про відмову у відкриття провадження

15 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В., вивчивши скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук Ірини Олегівни про стягнення витрат виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із скаргою на постанову головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. про стягнення витрат виконавчого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що скаржники просять визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Левчук І.О. при примусовому виконанні постанови №44819991 виданої 18.04.2019 року в розмірі 370,48 грн.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вбачається, що вони звернулися до суду у травні 2019 року та оскаржують постанову державного виконавця щодо стягнення із ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження.

На час звернення зі скаргою діє Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження є самостійними виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законом чітко визначена юрисдикційна приналежність розгляду справ у випадку оскарження постанов державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

Тому з дати набрання чинності Законом № 1404-VIII, а саме з 05 жовтня 2016 року справи про оскарження постанов державного виконавця щодо стягнення витрат виконавчого провадження мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 258-260, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкриті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук Ірини Олегівни про стягнення витрат виконавчого провадження.

Роз`яснити заявникам право на звернення з адміністративною позовною заявою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк