"02" грудня 2019 р. Справа №489/5084/19
Провадження №2-з/489/34/19
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

02 грудня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» про зобов`язання поновити газопостачання та дотримуватися законодавства

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Миколаївгаз Збут» мотивуючи свої вимоги тим, що вона є споживачем природного газу для побутових потреб, постачальником якого є відповідач.

Зазначає, що 20.05.2019 без попередження було припинено постачання газу до її квартири, у акті про відключення зазначено, що відключення здійснено через наявність у споживача боргу. 24.05.2019 вона звернулася до відповідача з заявою про реструктуризацію заборгованості та поновлення газопостачання. Договір реструктуризації було укладено, однак газопостачання не поновлено.

Вважає, що відповідач у відносинах з нею порушив її право на своєчасне отримання повідомлення щодо розірвання типового договору та її право на розірвання цього договору у встановленому законом порядку, а тому просила суд зобов`язати відповідача невідкладно та безкоштовно поновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача у відносинах з нею дотримуватися законодавства щодо своєчасного попередження її про намір припинити газопостачання.

29 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом покладення зобов`язання на ТОВ «Миколаївгаз Збут» невідкладно та безкоштовно поновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Зазначає, що 29.12.2016 нею та ТОВ «Миколаївгаз Збут» укладено договір за № 199 ц/16 реструктуризації заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 на суму 2 126,53 грн. Зазначає, що вказану суму нею виплачено в повному обсязі.

16.01.2017 за її зверненням ПАТ «Миколаївгаз» розглянувши її заяву, виніс рішення укласти договір реструктуризації заборгованості в розмірі 1 881,00 грн.. Вказану суму нею виплачено в повному обсязі.

Вказує, що вона є особою пенсійного віку, що потребує постійного лікування. Через борг у 2017, 2018 роках їй було припинення надання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Незаконне припинення газопостачання привело до того, що вона залишилася у холодну пору року у неопалюваній квартирі, і через це захворіла на бронхіт.

За змістом ст. ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Надаючи судове тлумачення названим нормам, Пленум Верховного Суду України в пунктах 1-4 своєї постанови за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання норм чинного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, у разі необхідності, на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, що невжиття заходів забезпечення утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, може забезпечити позов, застосувавши один або декілька видів забезпечення, у тому числі і накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд забезпечує позов якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, змістом позовних вимог позивачки, є зобов`язання відповідача невідкладно та безкоштовно поновити газопостачання до її квартири. Таким чином, вимоги позивача в клопотанні про забезпечення позову цілком збігаються з позовними вимогами «зобов`язати відповідача невідкладно та безкоштовно поновити газопостачання до її квартири».

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи, що вимоги позивача в клопотанні про забезпечення позову тотожні позовними вимогами, суддя приходить до висновку, що з задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 149, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» про зобов`язання поновити газопостачання та дотримуватися законодавства - відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявниці - для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «02» грудня 2019 року.