Справа № 485/1437/19
Провадження № 2/485/738/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

установив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

У позові зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частки земельної ділянки площею 4,32 га, що знаходиться в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встигла оформити належним чином спадкові права.

У зв`язку з виділенням 1/6 частки земельної ділянки в окремий об"єкт та присвоєння окремого кадастрового номеру :07:000:0051 та зміни площі земельної ділянки, що підлягає спадкуванню 0,7277 га, Снігурівською державною нотаріальною конторою їм відмовлено в оформленні спадкових прав у зв"язку з відсутністю правовстановлювального документу на спадкове майно.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , просять визнати за кожним з них в рівних частках право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площею 0,7277га, кадастровий номер :07:000:0051.

В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача Олександрівської сільської ради згідно з поданою заявою просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області помер ОСОБА_4 (дід позивачів), актовий запис про смерть №4 складено 25 березня 2003 року в Олександрівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області і на його підставі 25 березня 2003 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,32 га, що знаходиться в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №002931, виданого Олександрівською сільською Радою народних депутатів 17 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4848 (а.с.8).

За життя, 07 березня 2003 року, ОСОБА_4 залишив заповіт (а.с.78), посвідчений Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за реєстровим № 21, згідно з яким заповів належну йому вище вказану земельну ділянку своїм онукам - позивачам у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (зміна прізвища на " ОСОБА_6 " відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 02.06.2005 року на підставі актового запису №87 від 02.06.2005 року). Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 померлий залишив заповіт (а.с.64), посвідчений Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за реєстровим № 24, яким заповів належні йому грошові вклади, житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельну ділянку для його обслуговування за адресою АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_7 .

Згідно з копією спадкової справи №166/2003, заведеної в Снігурівській державній нотаріальній конторі 20.06.2003 року після смерті ОСОБА_4 (а.с.54-73), спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли спадщину як спадкоємці за заповітом на підставі поданих ними до держнотконтори заяв протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця. 26 лютого 2004 року державним нотаріусом було видано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці кожному на спадкове майно, яке складається з 5/6 часток земельної ділянки площею 4,32 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, 05 лютого 2009 року державним нотаріусом було видано ОСОБА_7 (дочці спадкодавця) свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями та земельної ділянки для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 , яка мала право на обов`язкову 1/6 частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною та проживала разом зі спадкодавцем.

Факт родинних відносин підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1, сформованого 19 березня 2019 року, за інформацією якого вбачається що виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 11 листопада 1955 року складено актовий запис №25 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.77). Згідно довідки Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №1104 від 22.11.2019 року, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 15.06.1962 року по день свої смерті, виписаний ІНФОРМАЦІЯ_4 як померлий. Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті була зареєстрована з 15.06.1962 року дружина ОСОБА_3 (а.с.76).

ОСОБА_3 за життя не встигла оформити свої спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_4 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області померла, про що 16 серпня 2018 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис про смерть №265 та на його підставі 16 серпня 2018 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 року (а.с.10).

За життя, 10 жовтня 2005 року, ОСОБА_3 також залишила заповіт, посвідчений Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за реєстровим № 262, згідно з яким заповіла 1/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачам у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частці кожній (а.с.11).

Згідно з копією спадкової справи, заведеної 06.12.2018 року в Снігурівській державній нотаріальній конторі №435/2018 до майна померлої ОСОБА_3 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину за заповітом після смерті баби прийняли шляхом подання до держнотконтори відповідних заяв протягом шестимісячного строку. Факт родинних відносин підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження позивачів із зазначенням відомостей про батьків, свідоцвом про народження їх батька ОСОБА_8 (сина спадкодавиці) та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу на підтвердження зміни прізвища на " ОСОБА_9 ". Крім того, 07 березня 2003 року ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений Олександрівською сільської радою за реєстровим №22, яким заповідала належну їй за законом земельну ділянку площею 5,57 га своїй дочці ОСОБА_7 , яка також прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до держноткотори в шестимісячний строк, проте свідоцтва не отримувала (а.с.37-52).

Постановою завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. від 21 серпня 2019 року ОСОБА_10 , яка діє від імені позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці кожній від 1/6 частки земельної ділянки, площею 4,32 га, розташованої в межах території Олескандрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем частки спадкового майна якої була його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка спадщину прйняла, але не встигла оформити свої спадкові права належним чином, у зв"язку з ненаданням необхідних документів для вчинення нотаріальної дії (а.с.6).

Як визначено у п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218, 1220, 1221, 1222, 1241, 1261, 1266, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунках -уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися

від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270

цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається

до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст.1273 ЦК).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

За інформацією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 019 сформованого 02.08.2019 року, вбачається що державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0051, площею 0,7277 га, проведена 02 серпня 2019 року Відділом у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.05.2019 року, виготовленої ФОП ОСОБА_11 Власником земельної ділянки значиться ОСОБА_4 згідно державного акту від 17.12.2001 року серії ІІ-МК 002931, виданого на підставі рішення місцевого самоврядування рішення Олександрівської сільської ради від 27.06.2001 року (а.с.18-20).

Згідно повідомлення начальника Відділу у Снігурівському районі Миколаївської області Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Бульби І.О. від 02.08.2019 року №0-14-0.35-430/119-19, встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВВВ №673643 від 26.02.2004 р. 5/6 часток земельної ділянки площею 4,32 га, належної ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 002931 від 17.12.2001 року, розподілено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1,80 га кожній, залишок складає 0,7277 га (а.с.17).

За даними витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,7277 га, кадастровий номер :07:000:0051, становить 13279,55 грн. (а.с.21).

Таким чином, позивачі є спадкоємцями права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,7277 га кадастровий номер :07:000:0051, що розташована на території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, після смерті баби ОСОБА_3 , яка успадкувала 1/6 частку майна після смерті чоловіка ОСОБА_4 , але за життя не оформила свої спадкові права.

Враховуючи вищезазначене, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлювального документу на спадкове майно, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивачі просили з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 142, 200, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у рівних частках (по Ѕ частці) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 0,7277га, кадастровий номер :07:000:0051, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 03.12.2019р.

Суддя