Провадження № 2/521/692/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2019 року Малиновський районний суд міста О деси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування завданої майнової шкоди,
Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.12.2016 року з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем «Ford» д/н LUB10FN, в м. Одеса по вул. Ак. Вільямса, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, отримав пошкодження. (а.с. 6)
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2016р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 6)
Автомобіль марки «SUZUKI» д/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_2, що підтверджується письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. (а.с. 9)
02.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до МТСБУ про отримання страхового відшкодування. (а.с. 8)
Крім того, згідно наказу МТСБУ від 27.02.2017 року, ОСОБА_2 сплачено 4413,57 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується і платіжним дорученням № 1668рв від 28.02.2017р. (а.с. 13)
Вартість послуг судового експерта ОСОБА_3, щодо складання висновку № 5812 від 14.12.2016р. про оцінку автомобіля НОМЕР_1, становить 1200 грн., які було сплачено МТСБУ, що підтверджується розрахунковою квитанцією № 023499 від 06.12.2016р., копія якого наявна в матеріалах справи. (а.с. 13 звор.)
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в тому числі є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.
Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.
Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок кошті в фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; нормативно-правовий акт № 1961-IV від 01.07.2004», ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь позивача у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Окрім того, для встановлення фактичних обставин, щодо розміру завданої шкоди, позивач звернувся до експерта в галузі оцінки вартості завданої шкоди, сплативши при цьому за дані послуги суму у розмірі 1200 грн. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача.
Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, надавши до матеріалів справи свої звернення до МТСБУ, щодо готовності здійснити виплати.
При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.16, 22, 993, 1187,1191 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 258-259, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН