Провадження № 2/127/3459/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Власюк І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що позивач являється власником вищезазначеного будинку. В ньому зареєстрований її син ОСОБА_3 , однак там не проживає більше десяти років. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу розпорядженню своєю власністю, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов з підстав викладених у ньому та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що з 2012 року є сусідкою ОСОБА_1 . Знає про її старшого сина ОСОБА_5 , однак не бачила його з 2012 року. До матері він не приїжджав та в її будинку з того часу не проживає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що знає відповідача з дитинства, також знає, що він одружився та переїхав до Росії. До матері не приїздить більше 17 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 (свідоцтво на 5 а.с.).

В будинку АДРЕСА_1 з 11.12.1990 року зареєстрований ОСОБА_3 однак з лютого 2000 року у ньому не проживає (довідки на 13, 25 а.с.).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви, ОСОБА_3 не заперечує проти зняття його є реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 (на 53-54 а.с.).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає в будинку понад встановлені законом строки, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: