РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3625/18

пр. № 2/759/1022/19

11 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13 травня 2016 року, близько 18 години, 30 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється, проїжджаючи по вул. Кільцева дорога в м. Києві (ТЦ «Буд Майдан»), перед перестроюванням (рухаючись) у бік праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху та не дав дорогу автомобілю КІА Сегаto, н/з НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився, позивач ОСОБА_1 , що рухався по своїй смузі, відповідач у порушення вимог п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, проїхав внаслідок чого допустив зіткнення із вищезазначеним автомобілем, яким керував позивач рухаючись по вул. Кільцева дорога, і який належить йому на праві приватної власності. Дане зіткнення автомобілів, що сталося з вини відповідача ОСОБА_2 призвело до пошкоджень вищевказаних транспортних засобів. Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та притягнуто його до відповідальності - накладено адміністративне стягнення згідно з висновком Звіту № 33421 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу складеного 11 листопада 2016 року виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , величина матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача становить 22 829 гривень 04 копійок, вартість проведення цієї експертизи становить 1600 гривень.

Внаслідок цього ДТП позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормальних життєвих зв`язків, певним ударом престижу. Також позивач змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10 000 гривень.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позову та просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 13 травня 2016 року, близько 18 години, 30 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється, проїжджаючи по вул. Кільцева дорога в м. Києві (ТЦ «Буд Майдан»), перед перестроюванням (рухаючись) у бік праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху та не дав дорогу автомобілю позивача КІА Сегаto, н/з НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився, позивач ОСОБА_1 , що рухався по своїй смузі, відповідач у порушення вимог п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, проїхав внаслідок чого допустив зіткнення із вищезазначеним автомобілем, яким я керував рухаючись по вул. Кільцева дорога, і який належить позивачу на праві приватної власності. Дане зіткнення автомобілів, що сталося з вини відповідача ОСОБА_2 призвело до пошкоджень вищевказаних транспортних засобів.

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та притягнуто його до відповідальності - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (а.с. 9).

Згідно зі звітом про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА Сегаto» державний номер НОМЕР_2 , від 31.10.2016 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості матеріального збитку становить - 22829 гривня 04 копійки (а.с. 10-27).

Відповідно до квитанції № 0.0. 652493764.1 від 16.1 1 2016 року, за виконання зазначеного звіту, позивачем сплачено 1600 гривень (а.с. 28).

Оскільки автомобіль відповідача був застрахований у ПРАТ «СК «Україна», яка на момент укладення з відповідачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не мало прав на укладання даного договору, так як 08.05.2015 року Нацкомфінпослуг анулювала ліцензію на право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а 01.07.2015 р. ПРАТ «СК «Україна» було позбавлене членства в МТСБУ - на неодноразові звернення позивача до Департаменту ВС МТСБУ та заяви ОСОБА_1 отримав відмову в отриманні відшкодування (а.с. 37).

Оскільки автомобіль відповідача «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не є забезпеченим - Департаментом ВС МТСБУ у листі-відповіді від 10.10.2017р. запропоновано стягнути шкоду з відповідача - винуватця ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 на законних правових підставах на автомобілі «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , 13 травня 2016 року керував цим автомобілем, який належить йому на праві власності та здійснив наїзд на мій автомобіль «КІА Cerato» державний номер НОМЕР_2 , яким керував позивач.

Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначаю у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 22829 гривень 04 коп.; також стягненню підлягають документально підтверджені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 1600 гривень 00 коп.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представник відповідача в судовому засіданні не визнаючи суму заявлену позивачем у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП її транспортному засобу не заявляла клопотання про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи, пояснюючи це тим, що в цьому немає необхідності.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позову в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то судом було встановлено наступне.

Згідно ст.ст.23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 15, 76, 81, 263, 265 ЦПК України ,суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 22 829 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн. 04 коп. та витрати по визначенню вартості матеріального збитку автомобіля в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Журибеда