Справа № 462/7220/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/2945/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника ОСОБА_2 «ФК «Форінт» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Ліуша А.І. від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Товариства з обмеженою відповідальністю «Форінт», Пустомитівсього районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб: Державного підтриємства «СЕТАМ», Пустомитівської державно нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Товариства з обмеженою відповідальністю «Форінт», Пустомитівсього районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб: Державного підтриємства «СЕТАМ», Пустомитівської державно нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовлено за безпідставністю.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву про забезпечення позову. Зазначає, що малолітній ОСОБА_5 є спадкоємцем померлого ОСОБА_12 та права малолітнього ОСОБА_5 на частку у спадковому майні є порушені, відновити які навіть за рішенням суду буде неможливо. Зазначає, що спірне майно підлягає реалізації в межах виконавчого провадження №43795154. Вказує на те, що суду було надано достатньо доказів, що підтверджують існування підстав для вжиття заходів щодо забезпечення позову з метою утруднення чи неможливості виконання судового рішення та забезпечення гарантованого виконання рішення суду і належного захисту прав позивача виходячи із наявності звязку між такими заходами забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна та заборона вчиняти дії з огляду на те, що очевидним є спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання рішення суду.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_2 «ФК «Форінт» ОСОБА_3, решта учасників справи (їх представники) не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за її відсутності, зважаючи на те, що інші учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що позиція, зокрема, апелянта викладена у апеляційній скарзі із додаванням ряду додаткових документів.

Клопотання відповідача ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи у звязку із захворюванням та пошуком уповноваженого представника не слід вважати обґрунтованим, оскільки жодних доказів на підтвердження такого клопотання подано не було.

Крім цього, зважаючи на призначення справи за значний період (ухвала про призначення справи до судового розгляду від 6.02.2019 року), отримання повідомлення про судове засідання відповідачем 22.02.2019 року, тобто більш ніж за десять днів до судового засідання, відповідач взмозі був вчинити дії для забезпечення своєї участі чи уповноваженого представника у судовому засіданні або подати докази неможливості здійснення цього.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви про забезпечення позову, позовної зави, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст. 149 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що з доданої заявником ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року, звернення стягнення на вказане заявником майно відбувається на виконання рішення суду щодо стягнення з померлого ОСОБА_12 заборгованості в сумі 214381,10 дол. США, яке набрало законної сили та відповідно кредитором обрано спосіб захисту цивільного права шляхом реалізації нерухомого майна. Дослідивши додані до заяви докази, суд вважав, що заява до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а лише формально вказано на право малолітнього ОСОБА_5 на частку у майні, без надання будь-яких доказів вжиття заявником заходів щодо захисту прав малолітнього ОСОБА_5, як спадкоємця з часу смерті ОСОБА_12 19-21 вересня 2014 року, оскільки, на переконання суду, в основі прийняття спадщини лежить вольовий акт, повязаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину та нести усі обовязки повязані з цим. Крім цього, суд врахував і відсутність співмірності між накладенням арешту на все вказане заявником майно та предметом позову, яким є лише 1/6 частина даного майна, а також інтереси кредитора, права якого, враховуючи значний розмір заборгованості померлого, безумовно можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову щодо всього майна. На підставі наведеного та враховуючи те, що у даній справі відсутній причинно-наслідковий звязок між можливістю виконання такого судового рішення та вжиттям судом, вказаних відповідачем заходів забезпечення позову, суд вважав, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у звязку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій судом касаційної інстанції розтлумачено схожі правовідносини, «забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду».

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 зазначено, що суди, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-зясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та розяснень схожих правовідносин судом касаційної інстанції, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Товариства з обмеженою відповідальністю «Форінт», Пустомитівсього районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб: Державного підтриємства «СЕТАМ», Пустомитівської державно нотаріальної контори про визнання за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12, який помер 19-21 вересня 2014 року право власності на спадкове майно, а саме право власності на 1/6 частки нерухомого майна нежитлові будівлі: овочесховище під літ. «О-1», загальною площею 105 кв.м., їдальна під літ. «Г-2» загальною площею 589,7 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Рудненська, 14а/1 та зняти арешт, який був накладений заступником начальника Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_13 на підставі постанови про опис та арешт майна боржника від 06.04.2017 року, із наступного нерухомого майна: нежитлові будівлі: овочесховище під літ. «О-1», загальною площею 105 кв.м., їдальна під літ. «Г-2» загальною площею 589,7 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Рудненська, 14а/1.

Крім цього, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом: зупинення продажу арештованого майна, а саме: нежитлових будівель овочесховище під літерою «О-1», загальною площею 105 кв.м., їдальні під літерою «Г-2» загальною площею 589,7 кв.м. за адресою: місто Львів, вулиця Рудненська, 14а/1; заборонити органам державної виконавчої служби, Державному підприємству «СЕТАМ», Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Форінт» та іншим особам здійснювати будь-які дії, а саме: вилучати майно, передавати його на реалізацію торговельній організації та інші дії, спрямовані на продаж, реалізацію нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель овочесховище під літерою «О-1», загальною площею 105 кв.м., їдальня під літерою «Г-2» загальною площею 589,7 кв.м. за адресою: місто Львів, вулиця Рудненська, 14а/1, мотивуючи тим, що відчуження зазначеного нерухомого майна в майбутньому утруднить чи унеможливить виконання рішення суду.

Так, як вбачається із позовної заяви, позивач просила про визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/6 частину нерухомого майна та зняття арешту із вказаного майна, який накладений у виконавчому провадженні де стягувачем є ПАТ «ОСОБА_14 Аваль», в порядку виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області, виданого за наслідками розгляду справи №2-1316/724/11.

Також, з виділених матеріалів справи вбачається, що звернення стягнення на вказане спірне майно відбувається на виконання рішення суду щодо стягнення з померлого ОСОБА_12 заборгованості в сумі 214381,10 дол. США та 321232,95 грн., яке набрало законної сили та відповідно кредитором обрано спосіб захисту цивільного права шляхом реалізації нерухомого майна.

Предметом позову є визнання права власності на 1/6 частки нерухомого майна, а саме нежитлові будівлі: овочесховище під літ. «О-1», загальною площею 105 кв.м., їдальна під літ. «Г-2» загальною площею 589,7 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Рудненська, 14а/1.

Заходи забезпечення позову, вказані позивачем в заяві не слід вважати співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки заявник у заяві просить зупинити продаж нерухомого вцілому, а у позовній заяві заявлена вимога про визнання права власності на 1/6 вказаного майна та зняття арешту з такого.

Крім цього, потенційно можливе ухвалення рішення про задоволення позову про визнання права власності на частину спадкового майна слід вважати, зважаючи на наявні дані про вартість боргу потенційного спадкодавця та оцінку спірного майна в цілому, в процесі здійснення реалізації у виконавчому провадженні, виключно можуть вплинути на зміну кола правонаступників боржника у виконавчому провадженні.

Тому, вказаними заявником заходами забезпечення позову фактично будуть порушені інтереси кредитора, оскільки такі є заходами, які по суті зупиняють виконання судового рішення у виконавчому провадження ВП №43795154. Вказане є неприпустимим.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу, слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_15