ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Чернівці

Справа №725/3724/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружити до досягнення дитиною трирічного віку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Федіна А.В.),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружити до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалося та на даний час вони проживають окремо. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у достатньому розмірі матеріально не допомагає.

Зазначала, що у зв'язку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за дитиною не має змоги матеріально забезпечувати себе та дитину.

Відповідач офіційно працює в Регіональному сервісному центрі МВС в Чернівецькій області та має стабільний заробіток, про що свідчить довідка про його доходи за останні шість місяців в сумі 95713 грн 18 коп.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/74/19 Категорія 50

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає його в частині відмови в позові про стягнення аліментів на утримання дружити необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Посилається на те, що офіційний щомісячний дохід відповідача, який у декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати, є достатнім для сплати коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, інших утриманців він не має, будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Просила змінити рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2018 року та стягнути з аліменти згідно позовних вимог.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Предметом апеляційного перегляду в даній справі є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки саме правильність їх вирішення судом першої інстанції оспорює скаржник. В іншій частині рішення суду не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача фінансової можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, сумісне проживання припинили, син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.7).

Позивач не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, працює на посаді завідувача сектора організації закупівель Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області. За період з 1 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року йому нараховано заробітну плату в сумі 95713 грн 18 коп., а за період з 1 січня 2018 року по 31 травня 2018 року ним фактично отримано заробіток у розмірі 64949 грн 90 коп. Доказів перебування на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб матеріали справи не містять (а.с. 9, 10, 29).

Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у позивача виникло у зв'язку з тим, що вона є матір'ю їх спільної з відповідачем дитини.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріали справи цього висновку не спростовують.

Висновки суду першої інстанції стосовно відсутності фінансової можливості надавати матеріальну допомогу позивачу є необґрунтованими, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та з урахуванням розміру його доходу має фінансову можливість сплачувати аліменти на користь позивача до досягнення сином трьох років.

Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин розумним та справедливим розміром аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дружини, є 1 / 6 частина всіх його доходів щомісячно.

За таких обставин рішення суду в частині відмови в позові про стягнення аліментів на утримання дружити до досягнення дитиною трирічного віку слід скасувати, позов у цій частині задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів та апеляційної скарги на відповідне рішення суду, з відповідача слід стягнути 1057 грн 20 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги на користь держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2018 року в частині відмови в позові про стягнення аліментів на утримання дружити до досягнення дитиною трирічного віку скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1057 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: