Головуючий суду 1 інстанції - Попова О.М.
Доповідач -Коновалова В.А.
Провадження № 22-ц/810/898/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - селянське (фермерське) господарство «Любава»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Любава»

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Попової О.М. в м. Сватове Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Любава» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до селянського (фермерського) господарства «Любава» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 6,6960 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії IV-ЛГ № 006315 від 09 грудня 1999 року, кадастровий номер :16:003:0013. Позивачка посилається на те, що укладений між нею та відповідачем договір вказаної орендної ділянки неправдиво датований 28 травня 2019 року, оскільки фактично він був укладений 01 жовтня 2019 року. Також позивачка вказує на те, що даний договір не зареєстрований, з його змістом перед укладенням вона не ознайомилась.

ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки,кадастровий номер :16:003:0013, датований 28 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Любава».

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у зазначеній справі, яка мотивована тим, що між сторонами по справі виник спір щодовизнання договору оренди земельної ділянки недійсним та існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду, оскільки у разі задоволення позову їй в подальшому необхідно буде докласти значних зусиль для цього.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила суд зупинити реєстраційні дії на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48970751 від 02 жовтня 2019 року щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :16:003:0013, яка належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Суд ухвалив зупинити реєстраційні дії на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48970751 від 02 жовтня 2019 року щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :16:003:0013, належної власнику ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі селянське (фермерське) господарство «Любава» просить ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вважає, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову вжив захід забезпечення позову не передбачений ст.150 ЦПК України і не мотивував його вжиття, як такий, що необхідний для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, які не передбачені заходами, зазначеними у пунктах 1-9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Також, відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не надав оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття саме цього, а не інших заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, не надав оцінку рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, необгрунтував необхідність вжиття такого заходу, не мотивував яким чином ймовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки впливатиме на права та обов`язки позивача як власника земельної ділянки з огляду на те, що право власності на земельну ділянку не оспорюється.

ОСОБА_1 надсилалась копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційна скарга для надання відзиву на неї, які вона отримала 11 листопада 2019 року, проте від останньої не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Позивачка в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задовлення.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що заходи забезпечення позову можуть бути застосовані судом як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, та підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Із наданих суду апеляційної інстанції копій матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2019 року між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Любава» укладено договір оренди землі, предметом якого є належна позивачці земельна ділянка площею 6,6960 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :16:003:0013.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 28 травня 2019 року позивачкою одночасно подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення реєстраційних дій на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 жовтня 2019 року щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим № :16:003:0013, яку обґрунтовує тим, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки у разі задоволення позову їй в подальшому необхідно буде докласти значних зусиль для визнання договору оренди землі недійсним.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 оспорюється зазначений вище договір оренди землі з підстав відсутності волевиявлення на вчинення правочину.

Отже між сторонами наявний спір щодо дійсності договору оренди землі від 28 травня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Любава».

В статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно статті 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Зазначеними вище нормами права передбачено, що заходами забезпечення позову є заборона вчинення певних дій, а саме заборона вчинення реєстраційних дій державним реєстратором.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 зверталась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про заборону вчинення реєстраційних дій стосовно договору оренди землі укладеного 28 травня 2019 року між нею та селянським (фермерським) господарством «Любава».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сватівської міської ради № 48970751 від 02 жовтня 2019 року зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 30 вересня 2019 року від представника СФГ «Любава» для проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим № :16:003:0013 у зв`язку із поданням власником земельної ділянки заяви про заборону вчинення реєстраційних дій.

За приписами частини 4 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З заборона вчиняти певні дії застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді зупинення реєстраційних дій на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за виділеними матеріалами щодо забезпечення позову, ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Любава» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Колегія суддів вважає, оскільки між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Любава» існує спір щодо недійсності договору оренди землі від 28 травня 2019 року та на розгляді у державного реєстратора прав на нерухоме майно Сватівської міської ради Луганської області знаходиться заява представника СФГ «Любава» про проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим № :16:003:0013, а ймовірність здійснення державним реєстратором дій стосовно права оренди земельної ділянки призведе до виникнення у орендаря права оренди земельної ділянки, як це передбачено ст. 125 Земельного кодексу України, і з цього часу земельна ділянка буде вважатися переданою орендодавцем орендареві.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборонити державному реєстратору речових прав вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації права іншого речового права, права оренди земельної ділянки може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції забезпечуючи позов шляхом зупинення реєстраційних дій на підставі рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48970751 від 02 жовтня 2019 року щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :16:003:0013, належної власнику ОСОБА_1 не в повній мірі врахував зазначені вище положення ЦПК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Із тексту заяві про забезпечення позову вбачається, що позивачка просила зупинити реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до п. 2 ч.1 статті 150 ЦПК України, ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії і в даній справі шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії. На підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій проведення реєстраційних дій зупиняється.

Колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору речових прав та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації права іншого речового права, права оренди земельної ділянки є достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Любава» задовольнити частково.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки площею 6,6960 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :16:003:0013.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.В. Єрмаков

В.М. Луганська