Справа № 201/7590/19
Провадження № 2-о/201/170/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

за участю заявника - ОСОБА_1

за участю представника заінтересованої особи Голик О.І

за участю представника заінтересованої особи - Білоусової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування, Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради) про звільнення особи від обов`язків опікуна неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019р. заявник ОСОБА_1 (заінтересована особа Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про звільнення особи від обов`язків опікуна малолітньої дитини (а.с. № 3). 12.10.2019р. з досягненням 14-річного віку дитина набула статусу неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2019р. було залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Управління-службу у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради та відкрито провадження у справі (а.с. № 13).

В обґрунтування вимог заявник в заяві посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2008р. його доньку, ОСОБА_2 , було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його, заявника, призначено опікуном дитини. За час опіки заявником всі майнові та немайнові права підопічного виконувались в повному обсязі. Проте, його онук, ОСОБА_4 , не звертає увагу на виховну роботу, яку з ним проводять вдома, в школі та у соціальній службі. Яша рекомендації консультанта для коригування психологічного стану не виконує, викрадає з дому грошові кошти та дрібні речі, в школі погано навчається, прогулює уроки. Дана поведінка негативно вплинула на стан здоров`я заявника, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просив звільнити його від обов`язків опікуна над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити опікуном Державу чи іншу особу, відповідно до подання органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 22.10.2019р. за клопотанням заявника витребувано від Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування висновок щодо доцільності (недоцільності) припинення повноважень опікуна ОСОБА_1 над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 37).

Під час судового засідання, 25.11.2019р. представником Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування Голик О.І. було надано висновок про недоцільність припинення повноважень опікуна ОСОБА_1 над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. № 48-49).

В судовому засіданні 25.11.2019р. заявник заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з тих підстав, що він не може впоратися з поведінкою та діями неповнолітнього онука. Непристойна поведінка останнього, як вдома, так і в школі, негативно вливає на стан здоров`я заявника. Також зазначав, що його, як опікуна, 30.03.2018р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 ОСОБА_5 . Крім того, він має роз`їзний характер роботи (працює провідником пасажирського вагону), що не дає змоги постійно контролювати дії неповнолітньої дитини.

Представник заінтересованої особи Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування Голик О.І. (діє на підставі довіреності від 25.11.2019р. а.с. № 51) проти задоволення заяви заперечувала в повному обсязі з тих підстав, що поведінка та дії неповнолітнього ОСОБА_3 можливо пояснити перехідним віком. Неповнолітній дитині надавалась соціальна допомога у вигляді психологічного консультування, після якого спостерігалася позитивна динаміка: Яков став більш дисциплінованим, у нього налагодилися внутрішньосімейні відносини, дитина розірвала відносини з поганою компанією. Представник вважала, що така поведінка дитини пояснюється відсутністю достатньої уваги з боку опікуна. Зазначала, що вважає, якщо приділяти дитині більше уваги, стосунки між дідом та онуком можливо налагодити. Просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради - Білоусова О.В. (діє на підставі довіреності від 22.11.2019р. а.с. № 52) проти задоволення заяви заперечувала в повному обсязі, вважала, що негативна поведінка дитини ОСОБА_3 не є підставою для звільнення особи від обов`язків опікуна неповнолітньої дитини. Крім того, вважала, що з огляду на те, що дитина йшла на контакт з психологом, його поведінка змінювалась у позитивному напрямку, то можливо все виправити. Відхилення від правильної поведінки цього підлітка вона також пояснила перехідним віком.

Відповідно до положень ч.1 ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи судом здійснене повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд вислухав пояснення заявника представників заінтересованих осіб, свідків, допитавши у присутності педагога неповнолітнього ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 251 СК України, особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку.

Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , 1988р.народження, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 17 років народила ОСОБА_3 (а.с. № 7). Отже заявник по відношенню до ОСОБА_3 за кровним спорідненням є дідом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2008р. ОСОБА_2 , 1988р.н. позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_1 , 1959р.н. опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 4).

При розгляді справи судом не встановлено достатніх правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над своїм онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено вище, для звільнення опікуна від виконання своїх обов`язків, потрібні підстави, встановлені або ЦК України, або СК України.

Сімейним законодавством, а саме в статті 251 СК України, зазначено, що особа звільняється від обов`язків опікуна, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Досліджуючи докази у цій справі, суд дійшов висновку, що заявник не довів, що між ним та підопічним онуком склалися саме такі стосунки, які перешкоджають здійсненню ОСОБА_1 опіки (а з 12.10.2019р. піклування).

ОСОБА_1 суду пояснив, що онук погано навчається у школі, часто прогулює уроки, приходить додому запізно, гуляє з невідомими родині хлопцями, а останнім часом стали траплялись випадки, коли він у членів родини бере без дозволу гроші та витрачає їх на власний розсуд.

Суд погоджується з тим, що заявник останні 2-3 роки відчуває складнощі у вихованні онука, між тим суд вважає, що ці складнощі пов`язані з перехідним віком хлопця і носять тимчасовий характер.

Такої самої думки дотримуються і представники Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування та Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради Голик О.І. та ОСОБА_7 , а також психолог відділу соціальної роботи ОСОБА_8 і фахівець із соціальної роботи Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради Діденко Д.В ОСОБА_9 , які були присутні та дали пояснення в судовому засіданні 25.11.2019р. (а.с. № 58-62).

Суд вважає, що заявником, який у відповідності до вимог ст. 67 ЦК України зобов`язаний дбати про виховання підопічного, його навчання та розвиток, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, не виконуються всі ці обов`язки належним чином.

Той факт, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018р. у справі №201/2802/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, який заявник покладає в обґрунтування своєї вимоги про звільнення його від обов`язків опікуна, на думку суду, є напроти, підтвердженням неналежного виконання опікуном своїх обов`язків (цією постановою встановлено вину саме заявника у скоєнні адміністративного правопорушення, яке полягає в ухиленні особи, що замінює батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої особи).

Встановлення судом факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків опікуна не може бути підставою для звільнення заявника від цих обов`язків у розумінні ні ст. 75 ЦК України, ні ст. 251 СК України.

Крім постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018р. №201/2802/18, договору про надання соціальної послуги консультування від 28.02.2018р. та характеристики зі школи, заявником не додано до справи інших доказів того, що між заявником та його рідним онуком склалися такі стосунки, які перешкоджають здійсненню дідом опіки (з 12.10.2019р. піклування).

На підтвердження стану здоров`я, який би перешкоджав ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна (в заяві зазначено, що він знаходиться на обліку з приводу хвороби серця), заявником не надано суду жодного доказу. Напроти, довідка з місця роботи від 24.05.2019р., свідчить, що заявник працює і по цей час, протипоказань до роботи не має (а.с. № 9).

Допитаний в судовому засіданні 25.11.2019р. класний керівник ОСОБА_3 ОСОБА_10 (а.с. № 54-57) дійсно підтвердив ті обставини, що його учень останні три роки погано навчається, не виконує домашні завдання, часто прогулює останній урок в день, а коли присутній на уроці, то часто заважає його проводити, сперечаючись з вчителями.

Між тим, суд вважає, що заявником, як опікуном, не вичерпано усіх можливих заходів для поліпшення навчального та вихованого процесу для онука, для більш тісного спілкування з дитиною в умовах, що ОСОБА_1 з 20.11.1993р. працює провідником пасажирського вагону (а.с. № 9) та часто відсутній вдома.

Сам по собі роз`їзний характер роботи не може бути достатньої підставою для звільнення опікуна від своїх обов`язків та передачі дитини під опіку держави. На час звернення до суду у 2008р. для встановлення опіки над онуком ОСОБА_1 мав такий самий характер роботи.

Так, ОСОБА_1 суду не зміг пояснити, чому він не відвідував вдвох з онуком психолога, а направляв для таких бесід на той час ще малолітню дитину одну, чому ці відвідування не носили системний характер (саме про це суду повідомила допитаний психолог).

Не зміг суду пояснити ОСОБА_1 і те, чому при такій низькій якості навчання онука, ним не було розглянуто питання про репетиторські послуги для дитини за рахунок отримуваних щомісячно від держави коштів в розмірі 4200грн., допомоги від вчителів у його школі або допомоги онуку у виконанні домашніх завдань з боку дорослих членів родини. Як зазначив заявник, в квартирі постійно проживають, окрім них з онуком, ще його дружина (бабця ОСОБА_11 ), їх ОСОБА_12 , 1986р. народження (33 роки), неповнолітня донька ОСОБА_13 , 2002р. народження (17 років) та іноді, коли перебуває у відпустці від служби в армії, і дорослий син ОСОБА_14 , 1990р. народження (29років).

Допитаний в присутності педагога (а.с. № 57) в судовому засіданні 25.11.2019р. неповнолітній ОСОБА_15 , не заперечував той факт, що навчання йому дається складно, навчальний матеріал ним запущений за часів старшої школи. Разом з цим, хлопець зауважив, що коли він навчався у молодших класах, з виконанням домашніх завдань йому допомагала бабуся, а з народженням онука від старшої доньки ОСОБА_16 , перестала це робити, бо допомагає їй.

Класний керівник в судовому засіданні на запитання головуючого зазначив, що ані ним, ані педагогічним колективом школи, не розглядалось питання про допомогу учню, який відстає у навчанні від інших учнів, шляхом додаткових занять з вчителями-предметниками з урахуванням того, що родина ОСОБА_3 відноситься до родин під соціальною опікою (зазначаючи, що таких учнів в класі 6 і вони зведені в один клас).

Суд вважає, що низький рівень підготовки ОСОБА_3 з різних предметів знаходиться у прямому зв`язку з поведінкою учня в школі та вдома, де виникають постійні конфлікти з питань навчання, оскільки в судовому засіданні хлопець пояснив, що суперечки з вчителями та вдома здебільшого стосуються саме рівня його знань по предметах та невиконання ним домашніх завдань.

Суд вважає, що це «замкнуте коло» опікун міг та був повинен зруйнувати шляхом додаткових зайнять з дитиною за допомогою репетиторів. Відставання він навчального процесу терміном у три роки дитина подолати без сторонньої допомоги, на думку суду, не в змозі.

Стосовно дорікань заявника в бік онука щодо викрадання онуком грошей у членів родини суд зазначає.

Дійсно, в судовому засіданні ОСОБА_15 , не заперечував той факт, що він деколи бере у дорослих членів родини гроші без дозволу, але це викликано виключно тим, що дід майже не дає йому «кишенькових» грошей на його прохання, виділяє на тиждень по 10-15 грн., інколи двічі на тиждень таку суму, що хлопцю вистачає тільки на придбання улюбленого газованого напою «coca-cola». Хлопець суду та працівникам органу опіки та піклування розповідав, що влітку (тобто у віці 13 років) він вимушений був піти підзаробити у закладі розваг для дітей охоронцем.

На запитання головуючого заявник в судовому засіданні не зміг пояснити, чому, отримуючи державну допомогу у зв`язку з опікою над дитиною у розмірі 4200грн. та заробітну плату у розмірі близько 10000грн., він так замало грошей виділяє підлітку щоденно, чим створює для останнього підґрунтя брати кошти без дозволу.

Недостатність щоденних грошей на елементарні дрібні покупки (напої, інша їжа), як єдину причину цих вчинків, зазначав ОСОБА_15 і в бесідах з працівниками органу опіки та піклування, психологом та в суді.

Стосовно дорікань заявника в бік онука щодо пізніх повернень додому суд зазначає.

В ході розгляду справи судом ОСОБА_15 не заперечував цього факту, пояснив, що дійсно приходить додому близько 22год., тоді як дід йому дозволяє гуляти тільки до 20год.30хв. Між тим, він пояснив це тим, що він навмисно приходить додому тоді, коли спить його малий двоюрідний брат, якому 4 роки, бо під час сну малечі, з ним не вступає в конфлікти його тітка ОСОБА_16 , 1986р., з якою у нього найгірші стосунки.

На запитання головуючого, ОСОБА_1 не зміг достатньо аргументувати, чому при тривалому конфлікті між 33 річною тіткою та 14-літнім племінником, в трикімнатній квартирі, де практично постійно є вільною одна кімната площею 10кв.м., в кімнаті площею 16кв.м. проживають 4 особи: (доросла донька ОСОБА_16 , 1986р. народження (33 роки) з сином 4-х років, неповнолітня донька ОСОБА_13 , 2002р. народження (17 років) та Яков, якому зараз вже 14 років).

Гонтар Яків 25.11.2019р., пояснюючи характер своїх стосунків з родичами, висловлював свою образу на них в тому, що вони йому мало приділяють уваги, останнього разу не взяли його в кінотеатр, хоча туди пішла уся родина, цього року ніхто його не привітав з днем народження.

Між тим, в ході судового засідання ОСОБА_15 просив суд не задовольняти заяву діда, бо він не хоче до повноліття перебувати в інтернаті, він любить своїх рідних, обіцяв більше не брати гроші без дозволу, лише просив діда виділяти йому трохи більше «кишенькових грошей», зазначив, що йому важко навчатися, бо навчання запущено, між тим він мріє вивчитися на поліцейського.

З урахуванням бажання дитини залишитися в родині, його хорошого ставлення майже до усіх членів родини, ледве можна вважати, що між заявником та ОСОБА_11 склалися такі стосунки, які перешкоджають здійсненню дідом опіки (з 12.10.2019р. піклування).

Психолог ОСОБА_8 25.11.2019р. зазначила, що в останнє спілкувалась з дитиною 28.10.2019р., під час розмови Яків був у пригніченому стані, казав їй, що дуже не хоче йти з родини, зазначав, що йому не вистачає спілкування з рідними, бо з ним дома ніхто нормально не спілкується.

Представники Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування та Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради Голик О.І. та ОСОБА_7 в судовому засіданні також зазначали, що звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків опікуна (піклувальника) та влаштування хлопця до інтернату, буде на шкоду неповнолітній дитині, Яків може збігати з цього закладу та ймовірно на цьому підґрунті вчиняти правопорушення чи злочини.

Виконкомом Соборної районної у м. Дніпрі ради підготовлено висновок від 25.11.2019р. № 213/05-38 про недоцільність припинення повноважень опікуна ОСОБА_1 над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який долучено до матеріалів справи (а.с. № 48-49).

Вивчивши детально усі обставини, що підлягають з`ясуванню за заявою цієї категорії, оцінивши докази у справі у всій сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення його від обов`язків опікуна з підстав ст. 251 СК України.

Підстав, передбачених ст. 75 ЦК України, на які йде посилання по тексту заяви до суду, судом також не знайдено.

Немає підстав і для звільнення заявника від виконання своїх обов`язків опікуна (з 12.10.2019р. піклувальника) також і у зв`язку з досягненням 12.10.2005р. ОСОБА_17 Яковом 14-річного віку, з якого над дітьми встановлюється вже не опіка, а піклування, оскільки відповідно до ч.6 ст. 76 ЦК України особа, яка здійснює обов`язки опікуна стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього. Такі самі положення містить і п.50 постанови КМУ « Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24.09.2008р.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви, судові витрати, які ним понесені по оплаті судового збору при подачі заяви окремого провадження, відносяться на рахунок заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 67, 75 ЦК України, ст.ст. 7, 251 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви - ОСОБА_1 (заінтересовані особи Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі Органу опіки та піклування, Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради) про звільнення особи від обов`язків опікуна неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.