КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/4745/2019 Головуючий в 1 інстанції - Колесник О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та встановлення порядку користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2017 року по справі №753/20505/16-ц в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за сторонами в рівних частках(по 1/2 частині) право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Разом з тим, позивач зазначав, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні належною йому часткою квартири шляхом зміни замків до вхідних дверей.

В ході розгляду справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року провадження у даній справі зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2017 року по справі №753/20505/16-ц.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник посилається на те, що в даному випадку відсутня обставина неможливості розгляду даної справи до вирішення касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2017 року по справі №753/20505/16-ц. Скаржник зазначав, що указане рішення набрало законної сили, а оскарження його в касаційному порядку не може бути підставою для зупинення провадження. Також, указував, що зупинення провадження призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

За змістом п. 6 ч.1 ст. 251ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, законодавець визначив, що провадження у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи підлягає зупиненню до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Разом з тим, рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2017 року по справі №753/20505/16-ц, яким за позивачем визнано право власності на половину спірної квартири, в силу ст. 319 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення судового рішення) набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто 09.11.2017 року.

Факт подальшого касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції та зупинення виконання останнього не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі.

Зокрема, відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року не може бути підставою для зупинення провадження касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Та обставина, що позивач в силу зупинення виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2017 року не має можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на Ѕ частини спірної квартири, не є перешкодою для розгляду даної справи щодо встановлення порядку користування нерухомим майном, оскільки відсутність державної реєстрації права власності не свідчить про те, що позивач не набув права на 1/2 частину спірної квартирина підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.09.2018 року по справі №760/7973/16-ц.

Також, вважаючи зупинення провадження у даній справі недоцільним, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Зупинення провадження у справі не може суперечити принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, під час розгляду цивільних справ №6-1367цс15 та №6-1957цс16.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення провадження у справі. Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 379, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.374,379 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді