Ухвала

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 824/260/2018

провадження № 61-2898ав 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя - доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

заявник - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року у складі судді Невідомої Т. О. у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі - ТОВ «ФК «Фангарант Груп») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди).

Заяву мотивовано тим, що рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року, стягнуто солідарно заборгованість з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на корить ТОВ «ФК «Фангарант Груп» за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди).

Договору поруки від 10 серпня 2017 року №1 ОСОБА_3 не підписував. Підпис в графі «поручитель» виконаний не ОСОБА_3 , що підтверджено експертизою у кримінальному провадженні №0012144 від 17 листопада 2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України. В Оболонському районному суді м. Києва триває розгляд справи № 757/75479/17-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ФОП ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.

Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року не отримував. У листопаді 2018 року з повідомлення Верховного Суду дізнався про розгляд апеляційної скарги у справі про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг».

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 подав заяву про скасування рішення третейського суду понад строк встановлений цивільним процесуальним законом, а поновлення такого строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду не передбачено чинним законом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_3 подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року скасувати.

Рух апеляційної скарги у Верховному Суді

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року.

У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року закінчено підготовчі дії у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року у справі за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди). Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого порушення.

У цій справі є низка фактів, які свідчать про наявність як особливих обставин, так і судових помилок, які унеможливили доступ ОСОБА_3 до суду та порушили його право на справедливий судовий розгляд і які не було враховано Київським апеляційним судом у зв`язку з надмірним формалізмом під час прийняття ухвали про повернення заяви про скасування рішення третейського суду.

Про рішення третейського суду він дізнався лише у листопаді 2018 року з повідомлення Верховного Суду.

05 грудня 2018 року він звернувся до постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» із заявою про надання оригіналу або завіреної головою третейського суду копії рішення від 02 липня 2018 року у справі №2017/1206-002, яка фактично була отримана 08 січня 2018 року.

Київським апеляційним судом не враховано зазначені особливі обставини та винесено ухвалу про повернення заяви про скасування рішення третейського суду, чим порушено право ОСОБА_3 на справедливий судовий розгляд і доступ до правосуддя.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У квітні 2019 року ТОВ «ФК «Фангарант Груп» подало відзив на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 не дотримався вимог процесуального права щодо оскарження рішення третейського суду. ОСОБА_3 не заперечує тієї обставини, що особисто отримував ухвалу постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» про відкриття провадження у справі від 06 грудня 2017 року, а отже, міг знати про розгляд у третейському суді справи за позовом до нього, однак не вжив жодних заходів контролю за стадіями розгляду справи, хоча документи третейського суду надсилались на його адресу реєстрації відповідно до положень Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг».

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

14 січня 2019 року вхідний № 18/206 суб`єкт права на конституційну скаргу - ОСОБА_6 - звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України.

На думку автора клопотання, оспорювані положення ЦПК України порушують її право на доступ до суду, оскільки не передбачають можливості поновлення строку на оскарження рішення третейського суду, а тому не відповідають частині третій статті 22, частинам першій, другій статті 55, частині першій статті 64, пунктам 1, 3, 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Верховним Судом встановивлено, що 24 квітня 2019 року Перший сенат Конституційного Суду України на пленарному засіданні у формі письмового провадження розглядав справу за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України.

Перший сенат Конституційного Суду України завершив дослідження матеріалів справи на відкритій частині пленарного засідання та перейшов до закритої частини пленарного засідання для ухвалення рішення.

Оскільки від розгляду справи Першим сенатом Конституційного Суду України залежить вирішення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди), колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у вказаній справі (№824/260/2018) до закінчення розгляду Першим сенатом Конституційного Суду України справи за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_6 за вхідним № 18/206 від 14 січня 2019 року.

Керуючись пунктом 6 частини першої статті 251, пунктом 5 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу (оренди), до закінчення розгляду Першим сенатом Конституційного Суду України справи за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_6 за вхідним № 18/206 від 14 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О. Кузнєцов

Г. І. Усик