Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участі

секретаря судового засідання Васильєвої В.М.,

представників

позивача Зеніної А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28 вересня 2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 35867,33 грн. станом на 20 серпня 2017 р., мотивуючи порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором б/н від 01.11.2013.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, письмові заперечення проти позову підтримала, доповнила, що тільки підписала Анкету-заяву, більше ні з якими документами не ознайомлювалася. У письмовому відзиві зазначила, що будь-яких договорів з позивачем не укладала. Крім того, в позовній заяві позивачем не зазначено у який період пред`явлено борг в сумі 35867,33 грн., зокрема розмір пені, процентів, розмір основної суми, штрафів. Просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача та у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача також не визнала позов з наведених підстав.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 01 листопада 2013 р. відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, копію його паспорту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карта Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника,не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Станом на 31.01.2019 відповідачем зобов`язання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5092,09 грн.

Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «КБ «ПриватБанк» процентів в розмірі 30850,06 грн. за договором кредиту, оскільки позивачем не доведено погодження розміру процентів за користування кредитними коштами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України чітко визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК Україниза змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01 листопада 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28 вересня 2017 року). Так кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 р. у справі № 342/180/17, суд доходить наступного, що у разі визнання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» як чинного договору, - у вказаних домовленостях сторонами не зазначено усі умови користування кредитом, а саме заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, що встановлено позивачем у розмірі 30850,06 грн., а також, що встановлено позивачем у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 1684,16 грн. - штраф (процентна складова).

Також при укладенні вказаної анкети-заяви вбачаються порушення частин першої, другої статті 207 ЦК України, що відображується в тому, що зазначені вище домовленості повинні бути вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, про, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з цього, суд не застосовує до вимог позивача позовну давність, про що заявлено відповідачкою.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Кредитна картка, видана відповідачці, є поновлювальною кредитною лінією,тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах строку дії картки.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідачки з вимогою про повернення отриманих коштів до подачі позову до суду, тобто перебіг строку позовної давності не розпочинався.

Що стосується наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» (а.с.7), то суд не може прийняти їх до уваги також і тому, що в них міститься посилання на те, що процентну ставку з 01.09.2014 та 01.04.2015 було змінено, тобто повідомлено про факт який вже відбувся (а.с.7 зв.).

З огляду на те, що Заява була підписана 01 листопада 2013 р., відповідач не міг ознайомитися з Тарифами, в яких повідомлено про зміну процентної ставки у 2014 р. та 2015 р.

Окрім того, з наданого Витягу вбачається існування кількох різних видів тарифів картки «універсальна» - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», і кожна з них має різну базову % ставку на місяць /а.с.7/.

Суд, на підставі викладеного, вважає надані позивачем докази в частині задоволення позовних вимог достатніми та переконливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014, із змінами і доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 14.09.2017 про сплату судового збору в сумі 1921 грн.

Враховуючи те, що задоволено 7,9 % позовних вимог (2833,11 грн. від 35867,33 грн. складає 7,90 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 126,4 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600 грн. х 7,90 % / 100).

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором б/н від 01.11.2013 у виді заборгованості за кредитом у розмірі 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн. 11 коп., судовий збір у розмірі 126 (сто двадцять шість) грн. 40 коп.

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення 30850 (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 06 коп. процентів за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) 500 (п`ятсот) грн., штрафу (процентна складова) 1684 (одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) грн. 16 коп. відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30-ти днів з дня виготовлення повного тексту 28 листопада 2019 р.

Відомості про учасників справи:

- позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: