Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 759/5180/16-ц

провадження № 61-19424св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., (суддя - доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3 ),

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником Куцом Ярославом Олександровичем , на рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 березня 2017 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М., Музичко С. Г., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 09 лютого 2016 по вул. Чаадаєва, 2-в в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SEAT All державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який належить позивачу ОСОБА_2 та автомобіля КІА Cerato, державний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_4 .

Внаслідок завданої ДТП автомобілю позивача ОСОБА_2 було завдано пошкоджень на суму 24 142,00 грн, які позивачі просять суд стягнути з відповідача, а також моральну шкоду в розмірі 37 860,00 грн, оплату юридичної допомоги 10 000,00 грн, судовий збір в розмірі 732,05 грн та експертних послуг 1200,00 грн.

При цьому було зазначено, що після скоєння ДТП відповідач написав розписку, де визнав себе винним у скоєнні ДТП та зобов`язався відшкодувати збитки, в якості гарантії виконання зобов`язання залишив завдаток 300 доларів США. Також відповідач повідомив, що страхового полісу він не має відмовився від оформлення ДТП співробітниками поліції. На місце скоєння ДТП екіпаж патрульної полії викликався, але ДТП не оформляли у зв`язку з домовленістю сторін. В подальшому відповідач перестав виходити на зв`язок. Крім матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, оскільки він не міг тривалий час користуватися своїм транспортним засобом, що завдало йому значних незручностей і призвело до порушення соціальних зв`язків.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , майнову шкоду в розмірі 24 142,00 грн, витрати на юридичну допомогу в сумі 10 000,00 грн, оплату експертних послуг 1 200,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 24 142,00 грн, витрати на юридичну допомогу в сумі 10 000,00 грн., оплату експертних послуг 1200,00 грн. та судовий збір в розмірі 732,05 грн., а всього 36 074,05 грн, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в цій частині, як і розміру судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 березня 2017 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат на юридичну допомогу в сумі 10 000,00 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 24 142,00 грн, оплату експертних послуг 1200,00 грн. та судовий збір в розмірі 732,05 грн. суд апеляційної інстанцій виходив з того, що відповідач не довів відсутність своєї вини в ДТП, позивач обрав спосіб захисту, який відповідає вимогам закону. Не погоджуючись з судовим рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції зазначив, що такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітня 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, яка підписана представником Куцом Я. О. , у якій просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що внаслідок звернення до суду позивачами були понесені судові витрати у вигляді оплати юридичних послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується договором № 16/02/2016/1 «Про надання юридичних послуг» від 16 лютого 2016 року та платіжним дорученням від 16 березня 2016 року. Досягнення згоди сторін щодо розміру оплати послуг, підтверджується двостороннім підписанням договору № 16/02/2016/1 «Про надання юридичних послуг» від 16 лютого 2016 року власноручно на кожній сторінці. Суду були надані договір № 16/02/2016/1 про надання юридичних послуг, від 16 лютого 2016 року, документ, що свідчить про оплату гонорару (копія платіжного доручення № G0316RQQXS від 16 березня 2016 року) та акт виконаних робіт від 17 березня 2016 року, також надані усі правовстановлюючі документи, які надають право представляти інтереси позивачів у суді.

Отже рішення суду оскаржується лише в частині відмови у стягненні витрат на юридичну допомогу, тому в іншій частині судом касаційної інстанції не перевіряється.

Позиція інших учасників справи

Заперечення від інших учасників справи до Верховного Суду не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано цивільна справа № 759/5180/16-ц із суду першої інстанції.

У вересні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі як правонаступника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2019 року зупинено касаційне провадження у даній справі, витребувано засвідчену копію спадкової справи щодо спадкового майна померлого ОСОБА_2 від приватного нотаріуса, витребувано засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_2

21 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року поновлено касаційне провадження, залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , справу призначено до розгляду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 79 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення суду) судові витрати складаються

з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

За змістом частин першої та другої статті 84 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення суду) витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною першою статті 88 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення суду) передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в стягненні витрат на правову допомогу, дійшов висновку, що надані позивачами додаток №1 до договору, акт приймання передачі виконаних робіт не є належними розрахунками та доказами у розумінні Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та підставою для стягнення витрат на правову допомогу.

Однак з вказаним висновком колегія суддів не погоджується за таких підстав.

За змістом статті 57 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно із частиною першою статті 58 ЦПК України в редакції, яка діяла на час розгляду справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представником позивачів надано: договір про надання юридичних послуг № 16/02/2016/1 від 16 лютого 2016 року, укладений між адвокатським об`єднанням «А.ДВА.КА.Т» в особі голови об`єднання Куц Я . О. та ОСОБА_1 , копія ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 16 березня 2016 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3999 від 30 листопада 2009 року, платіжне доручення № G0316RQQXS від 16 березня 2016 року.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність понесених витрат на правову допомогу.

В той же час не може залишатися в силі рішення суду першої інстанції, постановлене в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути судові витрати на оплату юридичної допомоги в сумі 10000 грн. на свою користь.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, стягнув витрати на юридичну допомогу на користь ОСОБА_2 .

Згідно частини першої статті 11 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, але неправильно визначив особу, на користь якої вони підлягають стягненню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 412 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, при ухваленні судових рішень були порушені норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення апеляційного суду та суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 10 000,00 грн скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення вимог в цій частині.

Керуючись статтями 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3 ), яка підписана представником Куцом Ярославом Олександровичем , задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року та Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2017 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 10 000,00 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу в сумі 10000 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук