Справа № 595/2111/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

за участю секретаря Тарчинської Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з зазначеним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9867 (девять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 65 копійок та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 квітня 2016 року, приблизно о 09 год. 40 хв. в м.Тернопіль по вул. Обїзній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Сітроен, державний номерний знак АА21690ОМ, яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля Пежо, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1. Згідно постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2016 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 дорожнього руху України (ст. 124 КУпАП України). В результаті ДТП було завдано майнової шкоди ТОВ «АГРОСЕМ», що є власником автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак НОМЕР_2 на загальну суму 59867,65 грн.

Автомобіль Сітроен Берлінго був застрахований ОСОБА_5 «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту. 30.05.2016 року ОСОБА_5 «СК «УНІКА» перерахувало 59867,65 грн. ТОВ «ОСОБА_6 Інтернешнл» (СТО) згідно заяви страхувальника. Частину із згаданої вище грошової суми в межах страхового ліміту в розмірі 50000 грн. було виплачено позивачу ОСОБА_5 «СК «Провідна» згідно полісу №АЕ/5873107., оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Пежо д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 9867,65 грн. має обовязок сплатити відповідач в порядку регресу.

Відповідач подав суду відзив, яким проти задоволення позивних вимог заперечив. Зазначив, що розмір шкоди, виплачений позивачем власнику автомобіля Стіроен Берлінго ТОВ «АГРОСЕМ» є необгрунтованим та таким, що не підтверджений доказами. Звертає увагу на те, що задні праві двері автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП пошкоджені не були, а тому замінені безпідставно.

Позивач не скористався своїм правом на подання суду відповіді на відзив.

Ухвалою судді від 06 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 04 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_7 акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_8 який діє на підставі довіреності № 1210 від 29 грудня 2017 року, не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 29 січня 2019 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засіданні не зявився. Відповідно до поданої заяви просив розглядати позов за його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, зазначених ним у відзиві.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив такі обставини.

У відповідності до постанови Бучацького районного суду від 18 липня 2016 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Між ОСОБА_7 акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕМ» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №011146/4610/0000013 від 01 квітня 2016 року, предметом якого є страхування транспортного засобу Сітроен Берлінго д.н.з АА2169ОМ.

Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №011146/4610/0000013 від 01 квітня 2016 року, на підставі рахунку № 210 від 25 квітня 2016 року, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акта № 00191468 позивач за пошкоджений транспортний засіб здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 59867 грн. 65 коп. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням №018392 від 30 травня 2016 року.

Відповідно до довідки №89961654 про дорожньо-транспортну пригоду від 26 квітня 2016 року внаслідок ДТП за участю автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак АА21690ОМ, яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля Пежо Експерт, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 автомобіль Сітроен Берлінго, державний номерний знак АА21690ОМ зазнав ушкоджень задньої центральної та передньої центральної частин.

У відповідності до акту огляду транспортного засобу №00191468 від 25.04.2016 року та фотоілюстрації до нього встановлено ушкодження задньої частини автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак АА21690ОМ .

Ремонтною калькуляцією №00191468 від 18.05.2016 року розраховано вартість ремонту з ПДВ автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак АА21690ОМ на рівні 65016 грн. 29 коп.

Надавши оцінку встановленим обставинам справи, дослідивши докази в сукупності та кожен окремо, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із такого.

У позовній заяві Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» посилаючись на положення ст. ст. 993, 1166, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» просило суд стягнути з відповідача 9867 грн. 65 коп. на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь страхувальника.

Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 27 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. В такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином враховуючи, що між позивачем як страховиком та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕК» як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив страхувальнику страхову виплату, яка була перерахована на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Інтернешенл», суд вважає, що сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної події в порядку суброгації.

Усі письмові докази, долучені позивачем до позовної заяви на обгрунтування заявлених позовних вимог стосуються відповідача, залученого до розгляду справи судом ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1. Водночас, позивач у позовній вимозі про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди просить стягнути 9867 грн. 65 коп. із ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто з іншої особи.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, беручи до уваги те, що суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідальною особою за завдані збитки, внаслідок ушкодження автомобіля Сітроен Берлінго, державний номерний знак АА21690ОМ, є ОСОБА_2, позовна вимога заявлена позивачем є безпідставною та необрунтованою.

Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_7 акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 07 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_9