Ухвала

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 463/6270/17

провадження № 61-220ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 червня 2018 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, зобов'язання до вчинення дій.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 13 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_6 стала проживати разом із відповідачем ОСОБА_4 З часу розірвання шлюбу у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі позивача у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача у його побаченнях з дитиною.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 16 березня 2017 № 85 за зверненням ОСОБА_5, останньому було визначено порядок участі у спілкуванні з донькою та її вихованні, згідно з яким встановлені дні побачень: перша, третя субота, друг, четверта неділя місяця з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год. за місцем проживання дитини у квартирі АДРЕСА_1.

Однак, відповідач часто ігнорувала вказане рішення міської ради та продовжувала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою, внаслідок чого позивач був змушений неодноразово звертатися із заявами до правоохоронних органів за цим фактом.

На підставі вищевказаного ОСОБА_5 просив суд зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити наступні способи його участі у вихованні доньки, а саме: особисте спілкування у формі побачень у першу, третю суботу та другу, четверту неділю місяця з 11.00 год. до 20.00 год. за місцем його проживання; побачення на день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1; спільний відпочинок у першу половину літніх канікул із батьком; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; право забирати доньку з дому/школи особисто в день його побачення з донькою; зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 13 червня

2018 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_5

з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні доньки: побачення першу, третю суботу та другу, четверту неділю з 11.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини в присутності матері ОСОБА_4

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 червня 2018 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що наявність конфліктних відносин сторін з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, існування перешкод у дотриманні визначеного графіку побачень, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей, а також те, що встановлений рішенням органу опіки і піклування графік побачень з дитиною відповідає вимогам закону та інтересам сторін, є підставами для задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 13 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Також суди встановили, що між сторонами існують конфліктні відносини щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Згідно з частиною першою статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

16 березня 2017 року Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано розпорядження № 85 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_5 із донькою ОСОБА_6» та встановлено графік ОСОБА_5 побачень з донькою ОСОБА_6: першу та третю суботу щомісячно з 11.00 год. до

20.00 год., другу та четверту неділющомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год., відповідача зобов'язано не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що встановлений рішенням органу опіки і піклування графік побачень з дитиною відповідає вимогам закону та інтересам сторін, та враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення графіку побачень позивачу з донькою.

Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача за два дні до зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що судом визначено графік та місце проведення побачень із дитиною, який є обов'язковим для обох сторін, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, зобов'язання до вчинення дій, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк