ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9620/19 Справа № 197/1125/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 197/1125/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року, яке ухвалено суддею Леонідовою О.В. у смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро Українизвернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 16.09.2011 року за участю та з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Daewoo Sens", д.н.з НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 , який належить йому на праві власності. Розмір збитків складає 51832,50 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим 04.09.2012 року ОСОБА_2 подав до Моторного (транспортного) страхового бюро Українизаяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля.

Позивач сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 39 617,00 грн., яке, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року до участі у справі у якості третіх осіб залучено Приватне підприємство «Земсфера» та ОСОБА_3 .

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року до участі у справі у якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (надалі - ПрАТ «СК «Уніка»).

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 39617,14 грн. на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 396,18 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Daewoo Sens", д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі Полісу №АА/2608633 від 13.07.2011 року, який дійсно за страховим захистом відносився до договорів ІІІ типу та не розповсюджувався на інших осіб, які не вказані в полісі. Разом з тим, 18 серпня 2011 року набрали чинності зміни до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими скасовано статтю 15 цього Закону, яка визначали типи договорів за страховим захистом, а 04 листопада 2012 року набрали законної сили зміни до цього Закону, згідно яких пункт 1.4. статті 1 цього Закону викладено у новій редакції та визначено, що особа, відповідальність яких застрахована - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності поширюється й на інших осіб, яким є водій ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 вважає, що зазначені зміни до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пом`якшують його відповідальність, у зв`язку з чим мають зворотну дію у часі та підставі статті 58 Конституції України, а тому Моторне (транспортне) страхове бюро Українине мало правових підстав для виплати страхового відшкодування й заявлені позовні вимоги є безпідставними.

У відзивах на апеляційну скаргу, до яких додано докази надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи, треті особа ОСОБА_3 та ПП «Земсфера», кожен окремо, підтримують доводи апеляційної скарги та просять скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач Моторне (транспортне) страхове бюро Українизазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 вересня 2011 року о 19.40 год. на км 27 + 300 м автошляху Т-0411 Широке - с. Олександрівка - Запоріжжя Широківського району водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ДЕУ SENS, державний номер якого НОМЕР_1 , при з`їзді з головної дороги на другорядну, проігнорувавши дорожній знак 2.3 ПДР України, головна дорога з табличкою 7.8 "Напрямок головної дороги", не пропустив та допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Авео, державний номер якого НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир тілесні ушкодження, чим ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 16.14 ПДР України.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2012 року скасовано постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2012 року та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП (т.1 а.с. 6-8).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №215/11 по визначенню матеріального збитку від 03.10.2011 року, сума матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого під час ДТП автомобіля "Chevrole Aveo 1.5i", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , складає 51832,50 грн. (т.1 а.с. 10).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2608633 від 13.07.2011 року в ПрАТ «СК «Уніка» застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу ДЕУ SENS, державний номер якого НОМЕР_1 , а саме: гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 за 3-м типом договору.

Згідно листа ПрАТ «СК «Уніка» від 27.08.2012 року, страховиком було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 06.08.2012 року щодо здійснення страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу "Chevrole Aveo", д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.09.2011 року за участю забезпеченого транспортного засобу ДЕУ SENS, державний номер якого НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 13.07.2011 року). Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2608633 від 13.07.2011 року в ПрАТ «СК «Уніка» застраховано лише цивільно-правову відповідальність гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 за 3-м типом договору. Таким чином, у ПрАТ «СК «Уніка» відсутні правові підстави для здійснення правового відшкодування за пошкодження транспортного засобу "Chevrole Aveo" д.р.н. НОМЕР_2 (т.1 а.с. 29, т.2 а.с. 84).

04.09.2012 року ОСОБА_2 подав заяву до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якій повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та просив виплатити страхове відшкодування (т.1 а.с. 9).

26.09.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про отримання звернення щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.09.2011 року о 19:05:00 год. за участю транспортного засобу. ДЕУ SENS, державний номер якого НОМЕР_1 , під його керуванням, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб "Chevrole Aveo", д.р.н. НОМЕР_2 , та просило письмово повідомити МТСБУ про наявність чинного на дату ДТП договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на керований ним транспортний засіб, надати фотокопію поліса, інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки з потерпілим. А також, посилаючись на п.п. а п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач повідомив відповідача ОСОБА_1 про необхідність відшкодування шкоди з боку МСТБУ та подання в подальшому регресного позову (т.1 а.с. 37).

Відповідно до довідки №1 Моторного (транспортного) страхового бюро України від 16.11.2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, в графі "Винуватець (П.І.Б)" зазначений ОСОБА_1 , в графі "Власник ТЗ" зазначена ОСОБА_5 , в графі "Тип винуватця" зазначено "незастрахований", підтверджена шкода по майну складає 39617, 14 грн. (т.1 а.с. 11).

Згідно із платіжним дорученням №1/18714 від 26.11.2012 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на ім`я ОСОБА_2 перераховано страхове відшкодування в розмірі 39617,14 грн. (т.1 а.с. 12). Наказ про виплату вищезазначеного страхового відшкодування позивачем видано 23.11.2012 року.

В листі від 28.11.2012 року, направленому на адресу відповідача ОСОБА_1 , позивач інформував про розгляд звернення щодо вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, розмір шкоди 39617, 14 грн., яка виплачена потерпілому та пропозицію добровільно компенсувати витрати (т.1 а.с. 38).

Відповідно до листа Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру МВС У Дніпропетровській області, станом на 21.02.2017 року, у відповідності до Єдиного державного реєстру МВС України, власником автомобіля "Daewoo Sens", номер кузова НОМЕР_3 , державний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 16.09.2011 року власником вказаного автомобіля була ОСОБА_3 (т.1 а.с. 168).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, Моторне (транспортне) страхове бюро України не є страховиком, однак здійснило виплату, завданої потерпілій особі шкоди, тому набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 1166 ЦК Україниa> визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, у передбаченому законом порядку, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим завдана ним шкода підлягає відшкодуванню за рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Зокрема, статтею 15 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди, було визначено типи договорів та регламентовано, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах: 15.1. страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір I типу); 15.2. страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації будь-якого транспортного засобу або одного з транспортних засобів, зазначених у договорі, особою, вказаною в договорі страхування (договір II типу); 15.3. страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2608633 від 13.07.2011 року в ПрАТ «СК «Уніка», станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди, було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу ДЕУ SENS, державний номер якого НОМЕР_1 , а саме: гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 за 3-м типом договору, тобто його дія не поширювалася на відповідача ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент виплати страхового відшкодування змінилося законодавство, яке регулює правовідносини сторін, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України).

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України).

Як встановлено колегією суддів, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» №30455-VI від 17 лютого 2011 року статтю 15 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключено, тобто з моменту набрання чинності цим законом (18 вересня 2011 року) встановлювався новий порядок укладення та дії полісів цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що жодним чином не тягне за собою пом`якшення цивільно-правової відповідальності осіб, які завдали шкоди третіх особам, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та цивільно-правова відповідальність яких на момент такої дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Доводи апеляційної скарги про те, що цим же Законом була введена в дію стаття 20-1 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою визначено чинність договору страхування у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, по-перше такі зміни було внесено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №5090- VI від 05.07.2012 року, а, по-друге, відповідач ОСОБА_1 не являється власником забезпеченого транспортного засобу, а тому дія цієї правової норми на нього не поширюється у будь-якому разі.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: