Справа №466/4333/15-ц
Провадження №2/463/985/19
УХВАЛА

судового засідання

12 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

за участю секретаря судового засідання Станько Р.О.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши питання самовідводу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий лицар» до ОСОБА_1, треті особи ТзОВ «Бацевич», ТзОВ «Бурса-Львів», ТзОВ «Фіца», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договору про спільну діяльність, третейської угоди, визнання недійсним рішення третейського суду, скасування права власності на нежитлову будівлю -

в с т а н о в и в:

В провадження судді поступила вказана цивільна справа.

Головуючий у справі суддя Леньо С.І. подав заяву про самовідвід. Таку мотивує тим, що як вбачається із матеріалів справи, позивачем предявлено вимоги про визнання недійсними договору про спільну діяльність від 12.12.2001 року, укладеного між сторонами, третейської угоди від 30.10.2008 року, укладеної між сторонами, а також рішення Постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації «Принцип» від 16.12.2008 року про визнання права власності за ОСОБА_1, скасування права власності відповідача на нежитлову будівлю за адресою: м. Львів, пр. В. Чорновола, 67 «а».

Головуючий суддя Леньо С.І. брав участь у вирішенні справ в суді першої інстанції, які стосувалися тих же правовідносин сторін і третіх осіб та предметом спору у яких були нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, пр. В. Чорновола, 67 «а». Зокрема, ухвалою суду від 10.03.2009 року під головуванням судді Леньо С.І. допущено до виконання рішення третейського суду від 16.12.2008 року, яке теж є предметом спору у цій справі, ухвалою від 13.08.2012 року розглянуто заяву про поворот виконання вказаного судового рішення ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 10.03.2009 року та скасовано право власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю площею 182,1 кв.м., позначену літерою «Б-1», яка знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 67 «а», що на даний час є однією з позовних вимог ТзОВ «Старий Лицар».

Однак, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.11.2012р. згадане судове рішення суду першої інстанції від 13.08.2012 року скасовано.

Із врахуванням положень ч.8 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України, сторони в судове засідання для розгляду питання самовідводу не викликались. У звязку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання не здійснювався у відповідності до положень ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оглянувши матеріали справи та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

На підставі ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_4 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи, що після скасування судового рішення недопустима повторна участь судді у розгляді даної справи, а також з метою забезпечення умов, за яких у сторін чи в очах стороннього спостерігача не виникало б будь-яких сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, заяву про самовідвід належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України -

ухвалив:

Заяву судді Леньо Світлани Іванівни про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий лицар» до ОСОБА_1, треті особи ТзОВ «Бацевич», ТзОВ «Бурса-Львів», ТзОВ «Фіца», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договору про спільну діяльність, третейської угоди, визнання недійсним рішення третейського суду, скасування права власності на нежитлову будівлю задовольнити.

Матеріали справи передати для повторного авторозподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.