Справа № 136/821/19
провадження № 2/136/280/19
РІШЕННЯ

іменем України

"16" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи підставність тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги спадкування як син спадкодавця, спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса в межах визначеного законодавцем строку, інші спадкоємці таке своє право не використали, утім позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), яка запроектована за № НОМЕР_1 , площею 2,7558 гектарів та розташована на території Турбівської селищної ради, CAT "Турбівське" Липовецького району Вінницької області, і увійшла до складу спадщини, яку спадкодавець успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3 (померла29. ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що послугувало підставою для відмови нотаріусу у видачі на ім`я позивача нотаріального акту та приводом для звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позов не надав, утім сільський голова надав у підготовче судове засідання заяву про визнання позову, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог, а розгляд справи просить суд проводити за відсутності їх представника.

Ухвалою суду від 02.05.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця - 29.11.2007 ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, утім представ надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, а розгляд справи просив проводити у їх відсутність.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін спору та осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи, що були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за законом. Позивач, будучи сином спадкодавця, на що вказує свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , в межах визначеного законодавцем строку звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовились від свого права на спадкування.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який спадщину прийняв.

18.04.2018 постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі на ім`я позивача нотаріального акту на земельну ділянку, яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником не було надано правовстановлюючого документа на підтвердження належності майна спадкодавцеві.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Турбів, Липовецького району померла ОСОБА_3 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 . Після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_2 увійшов до кола спадкоємців першої черги спадкування за законом, як чоловік спадкодавця.

Факт родинних відносин підтверджено свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_5 .

Згідно із інформацією наданою нотаріальною установою спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заведена.

Як убачається із довідок виданих виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 21.02.2019 за №659, від 29.02.2019 за №638, від 19.02.2019 за №637, 642, ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав разом з дружиною ОСОБА_4 і на час її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв, інші особи, які були зареєстровані та постійно проживали відсутні.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 спадщину прийняв після смерті дружини ОСОБА_3 , отож в силу приписів ст.1268 ЦК України, вона йому належить.

Судом встановлено, що згідно із Протоколом зборів працівників та пенсіонерів САТ «Турбівське» Кіровського відділення від 25.05.2005 "Про передачу земель у приватну власність" та додатку до цього Протоколу (а.с.11 -13), ОСОБА_3 була внесена до списку громадян за №153, які набули права на земельну (частку) пай, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.7558 гектарів, яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області.

Розпорядженням Липовецької РДА Вінницької області від 30.09.2008 за №272 "Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю" передано у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано державні акти на право приватної власності на землю громадянам працівникам бувшого ВАТ "Турбівське" та пенсіонерам з їх числа (згідно додатку №1) і працівникам соціальної сфери (згідно додатку №2), утім до даного розпорядження додано список померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай), відповідно до якого наявне прізвище - ОСОБА_3 за №49 (а.с.12).Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.04.2019 встановлено, що ОСОБА_3 запроектовано земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,7558 га, вартістю 117000 грн., утім державний акт на неї не видавався.

Встановлені судом обставини підтверджують, що за життя ОСОБА_3 набула права на земельну частку пай, утім правовстановлюючий документ на її імя не було видано, оскільки не було завершено процедуру приватизації.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). (Ухвала, Верховний Суд України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України, від 24.02.2010, № 6-7284св09, Верховний Суд України. Судова палата у цивільних справах)

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності певних юридичних фактів у їх сукупності. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Аналізуючи зібрані у справі докази у контексті правових норм регулювання даного предмета спору, суд дійшов висновку, що позивач набув право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка увійшла до складу спадкової маси.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та допустимими доказами, а їх взаємний зв`язок є достатнім для констатації факту порушення прав позивача.

Відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_6 ) до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Миру 42, смт. Турбів, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22513; ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за А ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку № НОМЕР_1 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.7558 га, яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично спадщину прийняв після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_8 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при пред`явленні позову згідно дубліката квитанції №0.0..1 від 24.04.2019, що становить 585, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко