Справа № 342/1417/18
Провадження № 2/342/248/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В позові покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011р. по 26.11.2015р. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час є неповнолітнім, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні і утриманні. Сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, кожен з нас мав діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Рішенням Городенківського районного суду від 26.11.2015 року їх шлюб з відповідачем розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишено проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу позивачка відновила дошлюбне прізвище "Корольчук". З того часу, коли вони з відповідачем перестали спільно проживати, відповідач не надає коштів на утримання дитини. Відповідач фізично здоровий, працездатний, про інших утриманців позивачці нічого не відомо. Він систематично їздить на заробітки у Польщу, де отримує хороший мінливий заробіток, розмір якого позивачці невідомий. Тобто, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їх синові, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання їх дитини. Син ОСОБА_3 навчається в 1 класі Незвиської ОСОБА_5 ст. Він росте та розвивається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, предметів гігієни, добротного одягу та взуття. В умовах кризи в державі все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов'язком, однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання та судовий розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1200 грн.

Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 195342, виданого 25.04.2012 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, актовий запис № 4від 25.04.2012р.

Копією Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року по справі № 342/1152/15-ц (провадження №2/342/689/2015) доводиться, що шлюб між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 14.05.2011 року виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 - розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_6 відновлено дошлюбне прізвище "Корольчук" та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_6.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі. Відповідач, який проживає окремо від сина, коштів на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2019 р. не може бути менший, ніж 813 грн., а віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 1013,50 грн.

Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги думку відповідача, а також відсутність даних про те, що відповідач має інших утриманців, відсутність доказів про розмір отримуваного відповідачем доходу (заробітку), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 11.12.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 (одній тисячі триста) грн. з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 11.12.2018 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Козацька,5, с. Незвисько, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Хмельницького,13, с. Рашків, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Суддя: Гайдич Р. М.