УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

секретаря с/з Поліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ляхова Олександра Валерійовича про забезпечення позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2019 року гр. ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ляхова О.В. через канцелярію суду подану заяву про забезпечення позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України до подання позовної заяви, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 277,3 кв.м., житловою площею 155,0 кв.м; земельну ділянку, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 181013636:00:10:001:0005; земельну ділянку площею 678 кв.м, що розташована аз адресою АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :10:001:006.

В обґрунтування вимог заяви адвокат зазначає, що між ОСОБА_1 та АКБ "ІМЕКСБАНК" 14 червня 2007 року було укладено кредитний договір №105 про надання у тимчасове користування грошових коштів в сумі 59 000,00 дол. США зі сплатою відсотків, додатковою угодою № 1 від 14.06.2007 року по договору кредиту ліміт заборгованості був збільшений до 293 000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 13.06.2009 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_1 та АКБ "ІМЕКСБАНК" було укладено Іпотечний договір, посвідчений 15.06.2007 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., на підставі якого в іпотеку було передано указане у попередньому абзаці нерухоме майно. Як вбачається зі змісту заяви, у вересні місяці ОСОБА_1 отримала вимогу про усунення порушень від 10.09.2019 року, з якої їй стало відомо про відступлення ПАТ "ІМЕКСБАНК" права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором на користь ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія". Також ОСОБА_1 повідомлено, що у випадку непогашення боргу ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" має намір реалізувати предмет іпотеки в рахунок покриття вищезазначеної суми заборгованості за кредитом шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, або реалізувати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія". За словами адвоката Ляхова О.В., його довіритель має намір звернутися до Богунського районного суду м. Житомира із відповідним позовом до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" предметом якого буде здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 не заперечує наявність у неї боргу за кредитом, однак не погоджуються з його розміром. Необхідність термінового вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що до моменту винесення судом рішення у справі про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" зареєструє за собою належне ОСОБА_1 спірне нерухоме майно на підставі застереження в договору іпотеки та ст. 37 Закону України "Про іпотеку" в рахунок погашення боргу, який в рази перевищує його реальний розмір, тим самим унеможливить виконання рішення суду і як наслідок це може викликати очевидну безпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті четвертому постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, а також можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд вважає, що наведені адвокатом Ляховим О.В. у заяві обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони ряду суб`єктів вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на нерухоме майно є невмотивованими та безпідставними. Зміст заяви взагалі не містить аргументів на користь необхідності забезпечення позову в контексті вимог ч. 2 ст. 149 ЦК України, адже не зрозуміло яким чином не вжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача у справі про перерахунок розміру заборгованості.

Окремо судом звернуто увагу на ту обставину, що відповідач просить вжити заходи забезпечення позову з метою позбавлення права ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" вчиняти дії в позасудовому порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

З даного приводу судом приймається до уваги усталена практика Великої Палати Верховного Суду про застосування судового та позасудового способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, у постанові від 29 травня 2019 року по справі № 310/11024/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса».

З наявної в матеріалах справи копії Договору іпотеки від 15.06.2007 слідує, що сторони передбачили як судовий, так і позасудовий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5.4 договору). Отже вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно у позасудовому порядку порушить законні права ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" на задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ляхова Олександра Валерійовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного судового рішення 29.11.2019.

Суддя Д.В. Кузнєцов