РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позвач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2, третя особа, ОСОБА_3 про усунення перешкод користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що є власницею 3/4 квартири АДРЕСА_1, власницею ј частини зазначеної квартири є донька позивача ОСОБА_3 В зазначеній квартирі зареєстрований також кошній зять- відповідач ОСОБА_2, але він більше року не мешкає у зазначеній квартирі без поважних причин. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як співвласника.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (ст.ст. 150,156 ЖК України).

Так судом встановлено, що є позивач є власницею 3/4 частин квартири АДРЕСА_1: 1/4 - на підставі свідоцтва про права власності на житло від 12.03.1998 року, р.№ 2-98-107564; 1/4 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, виданого 24.06.2006 року Восьмою харківською державною нотаріальною конторою р.№ 2-1095; 1/4 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, виданого 24.06.2006 року восьмою харківською державною нотаріальною конторою, р.№ 2-1099, інша 1/2 частина належить третій особі..

Право власності позивача зареєстровано за нею у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1 разом з позивачем зареєстровані: ОСОБА_3 ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та - ОСОБА_2, який перебував у шлюбі з ОСОБА_3, однак шлюб було розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2017року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали свідчення про те, що вони є сусідами позивача та відповідач в спірній квартирі не мешкає більше року.

Доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі матеріали справи не містять.

Конституцією України ( ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом.

Так судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 не є спвівласником спірної кватири та без поважних причин понад рік не мешкає за адресою АДРЕСА_1, у зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319,383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, фактично проживає - АДРЕСА_2), третя особа ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) про усунення перешкод користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст рішення виготовлений 14.03.2019року.

Суддя Бородіна Н.М.