набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1162/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чаплинської селищної ради Херсонської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 , який на праві особистої власності належав батьку позивачки та чоловіку померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звернувшись до приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_2 та надавши відповідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачкою наданий правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності на будівлі від 25 вересня 1973 року, не вказано, ким воно видане, немає підпису посадової особи та печатки установи, яка видала цей документ. Щодо необхідності встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_2 позивачка зазначила, що вона являється донькою ОСОБА_2 . Проте, у свідоцтві про її народження, в графі «мати» значиться « ОСОБА_2 », тобто її ім`я зазначено не « ОСОБА_2 », а « ОСОБА_2 », в той час як у свідоцтві про її смерть значиться « ОСОБА_2 », тобто не « ОСОБА_2 », а « ОСОБА_2 ». Тому, з одночасним визнанням права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , є необхідність у встановленні факту родинних відносин між позивачкою та її матір`ю, що вони між собою є рідними донькою та матір`ю.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтво про її народження, серії НОМЕР_1 , видане повторно Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 21.12.2017 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №5.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 січня 2018 року, позивачка мала рідну сестру ОСОБА_7 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27 червня 2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, актовий запис №126.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько позивачки, ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 31 грудня 2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати позивачки, ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 31 грудня 2001 року.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на споруди від 25.09.1973 року, ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , та записано в реєстрову кадастрову книгу під №1370. Інвентарна справа №1589.

Відповідно до наданої суду копії спадкової справи №24/2018 вбачається, що позивачка 12 червня 2018 року звернулася до приватного нотаріусу Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. із заявою про прийняття спадщини.

Як визначено частиною першою статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В позові позивачка зазначила, що її мати заповіту не залишала і у зв`язку з чим просить визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом, що не відповідає дійсності.

З вказаної спадкової справи вбачається, що мати позивачки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, батька позивачки, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки постійно та на день смерті проживали разом за однією адресою в АДРЕСА_1 . 16 липня 2010 року мати позивачки ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла дочці ОСОБА_1 , зокрема й житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . Заповіт міститься в спадковій справі арк..№8. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.06.2018 року №52253157, у спадковому реєстрі міститься інформація про заповіт складений ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 49637207, стан - чинний (аркуш спадкової справи №18).

Відповідно до постанови від 19 червня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , оскільки позивачкою наданий правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності на будівлі від 25 вересня 1973 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , у якому не вказано, ким воно видане, немає підпису посадової особи та печатки установи, яка видала цей документ.

Причини відмови спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину саме за законом, а не за заповітом, суду невідомо.

На виконання ухвали суду від 16.10.2019 року, суду була надана інвентарна справа №647/1 заведена на будинок АДРЕСА_1 . В матеріалах інвентарної справи міститься оригінал свідоцтва про право особистої власності на споруди від 25.09.1973 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 є власником зазначеного житлового будинку.

Як зазначено вище, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється донькою ОСОБА_2 . Проте, з наданих суду документів, вбачається, що у свідоцтві про її народження серії НОМЕР_1 , в графі «мати» значиться « ОСОБА_2 », в той час як у свідоцтві про смерть матері значиться « ОСОБА_2 », тобто не « ОСОБА_2 », а « ОСОБА_2 ».

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1233 ЦК України регламентує, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що батько позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 , відповідно до чинного на час набуття такого права законодавства.

Отже, із вищевикладеного та зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, а не за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом звернення 12 червня 2018 року з відповідною заявою до приватного нотаріуса, в свою чергу, мати позивачки, дружина власника спадкового майна, правомірно набула право на спадкове майно, яким є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 , оскільки постійно та на час смерті разом проживали за однією адресою (згідно спадкової справи), а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності належної спадкодавцю до неї у порядку спадкування.

Факт родинних відносин позивачки з її матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження сестри позивачки серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про смерть їх матері ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 .

Обраний позивачкою спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, а отже позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині задоволення позовних вимог шляхом визнання за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а не за законом та встановивши факт родинних відносин.

З урахуванням викладеного та керуючись частиною 3 статті 1268 ЦК України, керуючись статтями 2,4,5,76-81,259,263-265,315-319,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та нині покійною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , як рідними між собою донькою та матір`ю.

Визнати право власності у порядку спадкування за заповітом за

ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , на спадкове майно, яким є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 , загальною площею 67,7 кв.м., з них: житлова - 47,7 кв.м., та допоміжна -20.0 кв.м., після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Чаплинський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков