Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 752/23053/17

провадження № 61-10101св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року у складі судді Хоменко В. С. і постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Таргоній Д. О., Журби С. О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 18 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрований в реєстрі за № 8983, таким, що не підлягає виконанню, та визнати виконавчий напис від 12 червня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрований в реєстрі за № 10751 таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що суми, зазначені у виконавчих написах, є завищеними, не відповідають платежам боржника, та не підтверджуються доказами, зокрема, виписками з рахунку боржника.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, належним чином повідомлений про день, час і місце підготовчого судового засідання, призначеного на 12 листопада 2018 року, не з`явився. 29 січня 2019 року позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце підготовчого судового засідання, не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомлені. На адресу суду заяв про розгляд справи за відсутності позивача не надходило.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, оскільки належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач двічі не з`явився у судові засідання, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

30 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи наявне клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання від 08 листопада 2018 року, в якому позивач обґрунтовував поважність причин неможливості його участі у судовому засіданні, призначеному на 12 листопада 2018 року, які були враховані судом першої інстанції, внаслідок чого перше судове засідання відкладено, тому не відповідає обставинам справи висновок судів про те, що позивач двічі не з`явився у судове засідання, причини неявки суду не повідомив. Підставою для залишення позовної заяви без розгляду є саме повторна неявка позивача без поважної причини.

Позивача не було належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, призначене на 29 січня 2019 року. У повідомленні про вручення повістки відсутній підпис позивача, що підтверджує факт його неповідомлення про час засідання. Тому суд першої інстанції мав відкласти розгляд справи та повідомити позивача про наступне судове засідання належним чином. Зазначена обставина є підставою для обов`язкового скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд першої інстанції також не врахував клопотання банку про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість явки у судове засідання представника. Дане клопотання не було розглянуто судом.

Апеляційний суд не навів мотивів відхилення доводів позивача, викладених у апеляційній скарзі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

12 листопада 2018 року суд першої інстанції відклав підготовче засідання на підставі клопотання представника позивача, призначивши судове засідання на 29 січня 2019 року.

29 січня 2019 року, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи двічі не з`явився у судові засідання, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна, виходячи з наступного.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України).

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та статей 3, 15 Цивільного кодексу України, статей 2, 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Відповідно до частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У частині другій статті 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, як неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з пунктом 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Матеріали справи не містять доказів отримання заявником судової повістки щодо судового засідання, призначеного на 29 січня 2019 року.

Висновки судів попередніх інстанцій щодо належного повідомлення позивача про судове засідання 29 січня 2019 року не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки рекомендоване повідомлення не містить підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на відсутність належних доказів вручення ОСОБА_1 судової повістки про дату, час і місце судового засідання, враховуючи те, що перше судове засідання було відкладено за заявою представника позивача, висновок судів про наявність підстав для залишення позову без розгляду не відповідав нормам процесуального права.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України»від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є фундаментальним і було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із статтею 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов