ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1421/19 Справа № 185/1227/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства "Ставки" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Ставки", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Павлоградському районі Міськрайонного управління у Павлоградському районі, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Ставки", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Павлоградському районі Міськрайонного управління у Павлоградському районі, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про розірвання договору оренди землі. Просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що був укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 09 липня 2008 року з Селянським (фермерським) господарством "Ставки" і зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що був укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 09 липня 2008 року з Селянським (фермерським) господарством "Ставки" і зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року за № 00; зобов'язати Селянське (фермерське) господарство "Ставки" у встановленому законодавством порядку повернути йому земельну ділянку площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у стані, придатному для цільового використання (а.с.2-5).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Ставки", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Павлоградському районі Міськрайонного управління у Павлоградському районі, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про розірвання договору оренди землі - задоволено в повному обсязі.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що був укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 09 липня 2008 року з Селянським (фермерським) господарством "Ставки" і зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року. Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що був укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 09 липня 2008 року з Селянським (фермерським) господарством "Ставки" і зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року за № 00.

Зобов'язано Селянське (фермерське) господарство "Ставки" у встановленому законодавством порядку повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6,0591 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у стані, придатному для цільового використання. Вирішено питання судових витрат (а.с.48-51).

Не погодившись з рішенням суду, селянське (фермерське) господарство "Ставки", звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.55-58).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2008 року між померлою ОСОБА_2 та Селянським (фермерським) господарством "Ставки" укладений договір оренди землі строком на 10 років, зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.01.2017 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дудчак Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 93, позивач є спадкоємцем земельної ділянки, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 6,0591 га, яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка належала його матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спір між сторонами виник з приводу подальшого користування вищезазначеною земельною ділянкою, так як відповідач не погоджується на розірвання договору оренди землі в досудовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 37 вищезазначеного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до відповідача із листом про розірвання договору оренди землі, укладеного 09 липня 2008 року між померлою ОСОБА_2 та Селянським (фермерським) господарством "Ставки" та зареєстрованого у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року.

Відповідно до п. 35 договору оренди землі від 09.07.2008 року, зареєстрованого у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 15.09.2009 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду, в тому числі з інших підстав, визначних законом.

Згідно п. 36 спірного договору оренди земельної ділянки передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Одночасно, у п. 37 спірного договору оренди землі сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Зазначений пункт Договору ніким з учасників правочину не оспорювався й у встановленому законом порядку не дійсним не визнавався.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п. 37 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, що цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», тому позивач, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця, як новий власник, має право розірвати договір оренди з підстав, визначених договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», з відповідними змінами та доповненнями, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 32 вищевказаного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За правилами ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі передбачені у ст. 34. Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; обґрунтовано встановивши факт зміни власника спірної земельної ділянки з ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1; враховуючи, що пунктом 37 договору оренди землі від 09 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем, передбачено що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовної вимоги щодо розірвання вказаного договору земельної ділянки від 09 липня 2008 року.

Колегія приймає до уваги, що позивач, як власник спірної земельної ділянки, не має бажання підтримувати договірні правовідносини з відповідачем, наполягає на розірвання договору оренди від 09 липня 2008 року у відповідності до пункту 37 вказаного договору, але відповідач заперечує щодо дострокового розірвання вказаного договору оренди.

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 37 договору оренди від 09 липня 2008 року будь-ким із його учасників не оспорювався й у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Дослідивши наявні в справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства "Ставки" - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: