Справа № 305/2039/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Терпай С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 02 червня 2017 року (головуючий суддя Тулик І.І.) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був визначений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2010 у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Вказувала, що даних грошей не вистачає для мінімального необхідного забезпечення доньок, розмір аліментів не достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей, які ростуть та потребують значно більшого забезпечення, у зв'язку з чим матеріальний стан позивачки погіршився, а тому позивач просила суд збільшити розмір аліментів до розміру 1200 гривень на кожну дитину.

Також позивач зазначала, що у 2016 році донька ОСОБА_3 стала студенткою Хмельницького медичного коледжу, що створює додаткові витрати на придбання навчального інвентаря, оплати навчання, проживання в гуртожитку,

Згідно договору про надання освітніх послуг в Хмельницькому базовому медичному коледжі, довідки Хмельницького базового медичного коледжу №3135 від 29.11.2016 дочка ОСОБА_3 являється студенткою першого курсу відділення лікувальна справа. Строк надання освітньої послуги з навчання складає з 1 вересня 2016 року по 28 червня 2020 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 47080 гривень, із внесенням плати щосеместрово: перший семестр - до 30 серпня поточного навчального року, другий семестр - до 10 січня поточного навчального року. Отже, річна оплата навчання складає 11770 гривень, а за кожний семестр - 5885 гривень.

Позивачем здійснено оплату за навчання за цілий навчальний рік в сумі 11770 гривень. Також понесені грошові витрати за оплату проживання в гуртожитку за цілий навчальний рік в сумі 2480 гривень.

Позивач просила збільшити розмір аліментів, стягуваних зі ОСОБА_1 за рішенням суду на утримання двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до розміру 1200 гривень на кожну дитину щомісячно. Також просила стягнути зі ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі по 5885 гривень - щорічно, починаючи з початку навчання 01.09.2016 до його закінчення - 28.06.2020, що складатиме загальну суму 23540 гривень, як половину суми за весь чотирирічний навчальний період; стягнути зі ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на проживання в гуртожитку дочки ОСОБА_3 в сумі 1240 гривень, та судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2010, та щомісячно стягнуто аліменти із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі - по 1200 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили й до моменту досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі по 5885 гривень, щорічно, починаючи з початку навчання - 01.09.2016, до його закінчення - 28.06.2020, що складатиме загальну суму 23540 гривень, як половину суми за весь чотирирічний навчальний період.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на проживання в гуртожитку дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1240 гривень.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким визначити збільшений розмір стягуваних аліментів у сумі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, та в задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим судом не враховано, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із 14.01.2011; проживає у АДРЕСА_1; через маму відповідача він надає дітям допомогу в натуральному вигляді, зокрема дві пари взуття на суму 1698 чеських крон, мобільний телефон, два планшети та чохли до них на загальну суму 9038 чеських крон; рішенням Рахівського районного суду від 22.07.2011 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; судом не досліджено реальних доходів відповідача, зокрема, у період із січня 2017 року до дня ухвалення судового рішення середньомісячна зарплата становила 3200 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Рахівського району суду Закарпатської області від 12.11.2010 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 500 гривень на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 23.09.2010 до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7).

Згідно довідки виконавчого комітету Рахівської міської ради від 01.12.2016 №5861 на утриманні ОСОБА_2 перебувають дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2, працює завідуючою господарством ДНЗ №4 м. Рахів, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.13).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач вказує, що рішенням Рахівського районного суду від 22.07.2011 його позбавлено батьківських прав стосовно дітей. Проте, відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з дня постановлення рішення пройшов тривалий час, діти підросли і наразі потребують значно більших матеріальних коштів, збільшилися витрати на навчання, розвиток, одяг, оздоровлення, має місце значний ріст споживчих цін на продукти харчування тощо.

Такі обставин свідчать про те, що витрати позивача збільшуються, а матеріальне становище погіршується, визначена судом сума є недостатньою для матеріального забезпечення дітей.

Погіршення матеріального стану є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 191 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із змінами і доповненнями, внесеними до ст. 182 СК України Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідач з 14.01.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі (а.с.105).

Доказів того, що у відповідача наявні інші діти, апеляційному суду не надано.

Відповідач працює у ТОВ «САГАЙДАЧНИЙ» водієм (а.с.71), та згідно наданої ним довідки його заробітна плата, зокрема, за серпень 2018 року становила 3750 грн. (а.с.72).

Відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір відрахувань із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції збільшений розмір аліментів на утримання дітей в сумі по 1200 грн. щомісячно, визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, і підстав для зміни рішення суду в цій частині - немає. Оскільки аліменти у визначеному оскаржуваним рішенням розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили, тому загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача не буде перевищувати 70 відсотків.

Щодо додаткових витрат на дитину колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриваються після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

Встановлено, що згідно договору про надання освітніх послуг в Хмельницькому базовому медичному коледжі, довідки Хмельницького базового медичного коледжу №3135 від 29.11.2016, дочка сторін ОСОБА_3 є студенткою першого курсу відділення лікувальна справа. Строк надання освітньої послуги з навчання складає з 01.09.2016 по 28.06.2020.

Таким чином, донька сторін продовжує навчання з метою здобуття відповідної фахової освіти, а витрати на оплату навчання та проживання у гуртожитку не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

При цьому правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратить статус дитини та досягне повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3.

Можливість стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина або дочки, які продовжують навчання, передбачено ст. 199 СК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення додаткових витрат на навчання та проживання у гуртожитку ОСОБА_3, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні таких вимог.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 02 червня 2017 року в частині задоволення вимоги про стягнення додаткових витрат на навчання та проживання у гуртожитку дочки ОСОБА_3 - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні таких позовних вимог - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Головуюча:

Судді: