Справа № 463/3671/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/1648/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (в подальшому - «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 22.01.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 11-1/41к-07 на загальну суму 32 000 доларів США з терміном повернення кредиту до 21.01.2017 року та сплатою за користування кредитними коштами 13,7 % річних (в подальшому - «Кредитний договір»). Кредит надано боржнику на споживчі потреби. В подальшому між Банком та позичальником у період з 25.11.2009 року по 26.11.2015 року було укладено десять додаткових угод до кредитного договору.

В якості забезпечення виконання грошового зобов'язання 26.11.2015 року між Банком та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язуються перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобов'язань, що виникають з кредитного договору.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та видав боржнику обумовлену суму коштів, однак останній не виконує свого обов'язку щодо повернення кредитних коштів, в результаті чого станом на 01.07.2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 13 846, 93 доларів США (з яких: 2 148, 72 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 10 430, 35 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту, 1 196, 08 доларів США - відсотки, 71,78 доларів США - пеня), які і є предметом позовних вимог (а.с. 1-5).

У зв'язку з смертю відповідача ОСОБА_4, який був поручителем за кредитним договором, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.06.2018 року провадження у справі в частині вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито (а.с. 180).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договірним зобов'язанням в розмірі 13 846,93 доларів США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 361 231 грн. 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Універсал Банк» 2 576 грн. 57 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Універсал Банк» 2 576 грн. 57 коп. судового збору (а.с. 182-183)

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що Кредитний договір, укладений між ним та Банком 22.01.2007 року, не відповідає вимогам «чинного законодавства України», зокрема - Закону України «Про захист прав споживачів», а відсутність позову про визнання Кредитного договору недійсним - «не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором».

Вважає, що «викликає сумнів спосіб нарахування банком процентів за користування кредитом та штрафних санкцій», а відтак апелянт «вважає суму заборгованості недоведеною та такою, яка не відповідає дійсності».

Вважає, що поручитель (відповідач ОСОБА_3) «згоди на збільшення розміру зобов'язання позичальника» не надавала, а тому вважає, що «порука припинилася» (а.с. 192-200).

Апеляційний розгляд справи було призначено на 10-30 год. 12 листопада 2018 року (а.с. 215-216).

За заявою представника апелянта від 12 листопада 2018 року (а.с. 217) апеляційний розгляд справи було відкладено на 15-00 год. 14 січня 2019 року (а.с. 219).

11 січня 2019 року апелянт повторно подав до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи «на іншу дату», мотивуючи це «проведенням сторонами переговорів про добровільне погашення заборгованості та мирне врегулювання спору» (а.с. 224).

За вище наведених обставин суд вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається апелянтом, що 22 січня 2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір (а.с. 14-19), який (як і окремі його положення) ніким не оспорювався і недійсним у судовому порядку не визнавався, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що згаданий Кредитний договір не відповідає вимогам «чинного законодавства України», до уваги прийматися не можуть.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем (Банком) до поданого ним до суду позову долучено розрахунок цих позовних вимог (а.с. 7-10), який апелянтом (відповідачем) не спростовано та не надано іншого розрахунку, який би спростовував розрахунки Банку.

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Стверджуючи, що поручитель (відповідачка ОСОБА_3) «згоди на збільшення розміру зобов'язання позичальника» не надавала, апелянт в доводах апеляційної скарги також не наводить будь-яких розрахунків, які б свідчили про «збільшення розміру зобов'язання позичальника» (коли саме ? на яку суму ? тощо).

Крім цього, сама відповідачка ОСОБА_3 апеляційної скарги на оскаржуване рішення не подавала, так само, як не подавала заяви про її приєднання до апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які можна було б визнати належними та допустимими, про те, що ОСОБА_3 уповноважувала ОСОБА_2 на представництво її інтересів при розгляді цієї справи.

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що «порука (ОСОБА_3.) припинилася», також до уваги прийматися не можуть.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 січня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.