КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/5110/15-ц Головуючий у 1-й інст. - Карабаза Н.Ф.
Апеляційне провадження 22-ц/824/8353/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Болотов Є.В., Музичко С.Г.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Карабаза Н.Ф. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони проведення будь-яких земельних, будівельних робіт на земельній ділянці АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та встановити обов`язок для ОСОБА_3 вчинити певні дії - засипати котловани, які незаконно вириті на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що ОСОБА_2 відчужила спірну земельну ділянку 14.07.2018 року ОСОБА_3 та було змінено цільове призначення земельної ділянки, яка раніше була надана для ведення особистого селянського господарства на присадибну ділянку на підставі рішення Бучанської міської ради від 24.10.2018 року. Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 присвоєна на підставі рішення виконкому рішення Бучанської міської ради від 20.11.2018 року. ОСОБА_1 стало відомо про ці обставини в березні 2019 року від нових власників, які почали приводити земельну ділянку у необхідний для них стан: різати дерева, встановлювати кілки для встановлення паркану, чіпати його майно. 10.04.2019 року ОСОБА_3 виконала роботи на земельній ділянці АДРЕСА_1 , зокрема були викопані два котловани під будівництво будинку та надвірних будівель. Один з котлованів розміром 3х3 та глибиною 2 м знаходиться частково на земельній ділянці, яка є спірною, на 0,80 м на земельній ділянці, якою користується ОСОБА_1 Також котлован виритий впритул до вуликів та причепупозивача, що несе загрозу його майну.Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення, оскільки частина спірної земельної ділянки буде забудована, а насадження знищені, пошкоджене майно заявника.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Посилається на те, що звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки позовною вимогою є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, частина якої знаходиться у власності ОСОБА_3 і вона проводить на ній земельні роботи, ріже дерева, готується до будівельних робіт будинку, встановлює паркан. Неприйняття заходів до забезпечення позову вже призвело до відчуження відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , зміни цільового призначення земельної ділянки та адреси земельної ділянки. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення суду так як частина спірної земельної ділянки буде забудована, а насадження знищені. Суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи є надана позивачем інформація з державного реєстру на нерухоме майно про нового власника земельної ділянки та вказаний договір купівлі - продажу земельної ділянки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу до суду не надали, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони проведення будь-яких земельних, будівельних робіт на земельній ділянці АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та встановити обов`язок для ОСОБА_3 вчинити певні дії - засипати котловани, які незаконно вириті на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони дій з боку ОСОБА_3 може призвести до унеможливлення виконання рішення, оскільки частина спірної земельної ділянки буде забудована, а насадження знищені, пошкоджене майно заявника.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову у способи, вказані у заяві заявника є неспівмірними із заявленими ним позовними вимогами та не відповідають вимогам закону. З наданих фотокопій неможливо визначити на якій саме земельній ділянці викопаний котлован. Крім того, в заяві не зазначено власника земельної ділянки АДРЕСА_1 та до заяви не долучено документи, що підтверджують право власності на вказану земельну ділянку. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 просить забезпечити його позов шляхом заборони проведення будь-яких земельних, будівельних робіт на земельній ділянці АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та встановити обов`язок для ОСОБА_3 вчинити певні дії - засипати котловани, які незаконно вириті на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

З наданих до заяви про забезпечення позову доказів (фотокопій) суд не мав можливості встановити на якій саме земельній ділянці викопаний котлован, який просить засипати заявник. Також, до заяви не долучено документи, які підтверджують власника земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення та державного акту на право власності на землю, оскільки суду не було надано беззаперечних доказів того, що саме за рахунок земельної ділянки ОСОБА_2 відбулось фактичне зменшення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 .

Оскільки заходи забезпечення позову у спосіб вказаний у заяві ОСОБА_1 є неспівмірними із заявленими ним позовними вимогами та не відповідають вимогам статей 149,150 ЦПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Болотов Є.В.

Музичко С.Г.