Справа № 680/677/19
№2-о/680/73/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2019 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області про встановлення факту спільного проживання,-

встановив:

Заявники звернулися до суду із заявою в якій вказали, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх тітка по лінії матері - ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично проживала у домогосподарстві заявників за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання.

Будучи спадкоємцями за заповітом, заявники вирішили реалізувати свої спадкові права та звернулися до нотаріуса з метою отримати свідоцтва про право на спадщину, проте їм було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 09 годину 00 хвилин 03 грудня 2019 року.

Заявники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцям за заповітом.

Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість спільного проживання вказаних осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 березня 2005 року (а.с.11).

Відповідно до заповітів від 13 березня 1995 року та 27 грудня 2004 року ОСОБА_3 заповіла усе своє майно заявникам (а.с.10, 13).

Згідно із довідкою Новоушицької селищної ради №1151 від 19 серпня 2019 року ОСОБА_3 була одинокою, хворіла, потребувала стороннього догляду, а тому з жовтня 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім`єю у будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_3 заявниця провела похорон (а.с.15).

Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради №1149, 1150 від 19 серпня 2019 року ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 (а.с.17, 18).

Із акту обстеження на предмет фактичного проживання вбачається, що ОСОБА_3 з жовтня 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у будинку ОСОБА_1 , так як була похилого віку та часто хворіла (а.с.17, 18).

Згідно з повідомленням нотаріуса №366/01-16 від 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з неможливістю встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на день смерті останньої (а.с.17, 18).

Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №438-01-16 від 20 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена.

Із архівної копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №004390 від 20 травня 2002 року вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,87 га на території Вільховецької сільської ради (а.с.14).

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до частини десятої статті 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі справи вбачається, і це підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що дійсно з жовтня 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 постійно проживала у будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкоємцями, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємці не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявниками, та оцінені судом.

Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із ОСОБА_3 з жовтня 1999 року до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне заявникам для реалізації спадкових прав.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.1268 ЦК України, ст. ст. 4, 76, 263, 265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , юридичний факт спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 1999 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , юридичний факт спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 1999 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення або отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заявник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження: смт.Нова Ушиця, вул.Українська, 18, Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 04407388.

Суддя О. І. Яцина