Справа № 487/7096/18
Провадження № 2/487/582/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.03.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У заяві позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які більше року в даній квартирі не проживають, їх особисті речі за вищевказаною адресою відсутні, не оплачують комунальні послуги та не беруть участі в утримання квартири.

Посилаючись на вищезазначене, просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

31.10.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В подальшому у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2001 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 3413 від 16.10.2018 року виданої ТОВ «Николаевдомсервис», в квартири АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи, а саме: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з 2012 року, а відповідач ОСОБА_3 з 2016 року, що підтверджується актом про не проживання від 19.10.2018 року, не сплачують комунальні послуги та квартплату, не беруть участі в ремонті житлового приміщення, не зберігають свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратили.

Крім того, факт не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

За таких обставин, оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками квартири АДРЕСА_1, крім того не проживають в спірному житловому приміщенні, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів в квартирі позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер відсутній та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер відсутній, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.