У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/11862/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/1417/19

Рівненський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Хилевича С.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Омельчука Дениса Володимировича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2013 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09 березня 2017 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року залишено без руху, оскільки при її поданні не було сплачено судового збору.

Судове рішення в день складення надіслано відповідачу на зазначену в заяві адресу, проте нею не отримано, і, у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового конверту, повернуто відправнику.

У зв`язку із не усуненням процесуальних недоліків, ухвалою суду попередньої інстанції від 03 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

На ухвалу суду 07 жовтня 2019 року представником ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 адвокатом Омельчуком Д.В. подано апеляційну скаргу, в якій, зокрема, просив поновити строк апеляційного оскарження. Обґрунтовуючи поважність пропуску процесуального строку зазначав, що з оскаржуваним судовим рішення його довіритель ознайомилась лише 04 жовтня 2019 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, шляхом надання апеляційному суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження де вказати інші підстави для поновлення строку та оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в сумі 384,20 гривні.

Роз`яснено, що у разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у випадку ненадання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

В порядку усунення вказаних недоліків представником відповідача надано апеляційному суду оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вмотивовуючи поважність пропуску процесуального строку зазначав, що його довіритель, коли звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, при цьому не маючи необхідних юридичних знань, набула право правомірного очікування на повідомлення від суду про розгляд її заяви. Проте суд попередньої інстанції цього обов`язку не виконав, копії оскаржуваного судового рішення не надіслав. Крім того стверджував, що з адвокатом Власик В.Я., яка ознайомилась з матеріалами справи 16 квітня 2019 року, наступного дня було розірвано договір про надання правової допомоги.

Між тим, наведені підстави на переконання апеляційного суду не є поважними у розумінні ст. 354 ЦПК України, позаяк вони не пов`язані із непереборними та об`єктивними причинами, які перешкоджали чи могли бути перешкодою для подачі апеляційної скарги у строки, визначенні законодавством України.

Відповідач не проявляла належної зацікавленості у результатах розгляду її заяви протягом тривалого строку, до суду за інформацією щодо стану розгляду такої заяви не зверталась, що вказує на відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поготів, на день ознайомлення з матеріалами справи повноваження представника відповідача - адвоката Власик В.Я. були підтвердженні.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Передбачене частиною першою статті 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" від 16.02.2017 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.ст. 358, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2013 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Суддя Рівненського

апеляційного суду : С.В. Хилевич