Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1933/18
Провадження по справі № 2/514/28/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

при секретарі Чолак Я.П.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі в розмірі 4.85 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Суворова», розташованої на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947, належала за життя ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за життя ОСОБА_2 працювала в КСП «ім. Суворова». На час приватизації земель колективної власності вона була пенсіонеркою, членом КСП та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) по КСП «ім. Суворова», розташованої на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлої згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947. Позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом майна спадкодавця ОСОБА_3 , який є спадкоємцем ОСОБА_2 , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але її було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947, виданого Тарутинською районною адміністрацією Одеської області на ім`я спадкодавця. Позивачу було надано роз`яснення звернутись до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області із заявою про видачу дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай).

Позивач звернулась до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області із заявою щодо видачі дублікату сертифіката на земельну частку (пай), але їй було відмовлено у наданні згоди на видачу дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай), у зв`язку, з тим, що відповідно діючого законодавства їй не перейшов у спадок Сертифікат на право на земельну частку (пай) та Тарутинська районна Державна адміністрація не може надати дозвіл на виготовлення дублікату сертифікату серії ОД № 0536947 , та було рекомендовано звернутись до суду.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №354/97 від 23.10.1997 року, на ім`я ОСОБА_2 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947, який посвідчував право останньої на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП "ім. Суворова", розміром 4,85, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Суворова», що підтверджується інформацією відділу у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с.60), книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «ім. Суворова» (а.с.58-59).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Вартість даної земельної частки (пай) становить 106 812 грн. 87 коп., що підтверджується довідкою відділу у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 27.08.2018 № 788/120-18 (а.с.13).

В газеті «ЗНАМЯ ТРУДА» за 18 травня 2018 року наявне повідомлення проте, що загублений земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) ОД №0536947, розташовану на території села Малоярославець Перший Тарутинського району Одеської області виданий на ім`я ОСОБА_2 , вважати недійсним (а.с.14).

Відповідно до довідки Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі від 15.05.2018 №627/02-17, державним нотаріусом повідомлено, що 17.04.2018 року заведена спадкова справа №166/2018 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини є єдиною спадкоємицею за законом майна спадкодавця ОСОБА_3 , який є спадкоємцем ОСОБА_2 , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Тарутинської районної державної адміністрації із заявою щодо надання згоди на видачу дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947 виданого на ім`я ОСОБА_2 , але позивачу було повідомлено, що відповідно до діючого законодавства їй у спадок не перейшов сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0536947, на підставі цього Тарутинська районна державна адміністрація не може надати дозвіл на виготовлення дублікату сертифіката серії ОД №0536947 , та було рекомендовано звернутись до суду (а.с.11).

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на вказану земельну ділянку.

Враховуючи вищевказані обставини, які були перевірені під час судового розгляду та підтвержені відповідними доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 320, 1216, 1217, 1220, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі в розмірі 4.85 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Суворова», розташованої на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0536947, належала за життя ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.12.2019 року.

Суддя П.А. Кравченко