14 листопада 2019 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.
при секретарі Калетинець Т.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.09.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
Станом на сьогодні відповідач має заборгованість по аліментам в розмірі 49 566 грн. 67 коп.
На сьогоднішній день сума аліментів, що підлягають сплаті є недостатньою для належного матеріального утримання сина. З 2013 року значно збільшилися ціни на всі товари та послуги, а відтак аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно є недостатніми для належного утримання дитини, а тому вважає, що підлягають збільшенню. Просить суд збільшити розмір аліментів і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задоволити.
Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача.
Заслухавши думку позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.09.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, а за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), він є людиною молодого віку, вад здоров`я не має, спроможний працювати та інших утриманців не має.

Виходячи з того, що з моменту винесення судового рішення 03.09.2013 року пройшло чимало часу, змінилися матеріальні умови життя позивачки та те, що на теперішній час зросли ціни на споживчі товари, суд зазначені обставини визнає як зміну матеріального стану позивача. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1 200 грн.

Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на момент розгляду справи становить 2 027 грн. (у розрахунку на один місяць), то суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1 200 грн.

Разом з тим, в позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що просить стягувати розмір аліментів починаючи з дня подання позовної заяви. Однак п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказує на те, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином позивачу слід відмовити у стягненні збільшених аліментів від дня пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись статтею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст. 180-181, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2013 року в розмірі 500 гривень щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук