Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 645/5060/16-ц

провадження № 61-12592св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя- доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року у складі судді Салайчук С. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2017 року у складі колегії суддів: Швецової Л. А., Бровченка І. О., Малінської С. М.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ УкрСиббанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), про визнання поруки припиненою.

Позовна заява мотивована тим, що 05 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту № (далі - кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_3 отримала у борг 37 000 доларів США, що в еквіваленті 179 461 грн 10 коп., зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення 05 вересня 2023 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, 05 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 227443, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати перед банком за неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

Того ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 227442, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язалась нести відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

У довідці-розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитними коштами станом на 02 вересня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк», крім строкової процентної ставки у розмірі 13,5 % річних, зазначено прострочену процентну ставку у розмірі 27 % річних, яка не передбачена умовами кредитного договору та договорів поруки.

Підвищення банком процентної ставки з 13,5 до 27 % річних призвело до зміни умов кредитного договору без згоди поручителів, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України вказує на припинення поруки у зв'язку із збільшення обсягу відповідальності поручителів.

Крім того, у вересні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 39 447,18 доларів США, що в еквіваленті 314 788 грн 50 коп. Ухвалою цього ж суду від 10 вересня 2009 року відкрито провадження у справі. Однак, у зв'язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача, ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 25 травня 2012 року позовна заява ПАТ «УкрСиббанк» була залишена без розгляду.

Банк протягом шести місяців з дня настання строку дострокового повернення кредитних коштів вимоги до поручителів не пред'явив, у зв'язку із чим відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинилась.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано припиненою з 14 липня 2009 року поруку, яка виникла за договором поруки, укладеним 05 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати процентів змінює строк виконання основного зобов'язання і дає можливість кредитору пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців з дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Оскільки кредитор протягом шести місяців від дня порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту не пред'явив вимогу до поручителів, то зобов'язання за договорами поруки припинились.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2017 року апеляційні скарги ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» відхилено, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив фактичні обставини справи та всебічно дослідив наявні в матеріалах справи докази, а тому ухвалив законне і обґрунтоване рішення про визнання поруки припиненою.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів

У червні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що умовами кредитного договору визначено кінцевий строк виконання основного зобов'язання 05 вересня 2023 року, а тому передчасно визнали поруку припиненою. Крім того, додаткові угоди до кредитного договору від 05 вересня 2008 року не укладались, у зв'язку із чим процентна ставка за користування кредитом не змінювалась та становить 13,5 % річних. Прострочена процентна ставка не є платою за користування кредитними коштами, а є штрафною санкцією за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Можливість нарахування простроченої процентної ставки передбачена Правилами споживчого кредитування позичальників ПАТ «УкрСиббанк», затвердженими рішенням Продуктово-тарифного комітету ПАТ «УкрСиббанк», і є невідємною частиною кредитного договору, про що зазначено у пункті 3.1. кредитного договору. Поручителі при укладенні договорів поруки були обізнані з умовами кредитного договору, а тому їх твердження про збільшення обсягу відповідальності без їх згоди є безпідставним. Суди попередніх інстанцій на зазначені обставини уваги не звернули та відповідного правового висновку з цього приводу не зробили.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляджу цивільних і кримінальних справ, ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправомірно ототожнили вимогу про сплату простроченої заборгованості з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів. Не звернули увагу на те, що у направленій боржнику вимозі про сплату простроченої заборгованості від 09 квітня 2009 року не вказано про дострокове повернення кредитних коштів та не встановлено строку повернення всієї суми кредиту. А тому висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що банк змінив строк виконання умов кредитного договору, є неправильним.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У липні 2017 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відзив на касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», у якому зазначала, що 03 вересня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Першотравневого районного суду Донецької області позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2008 року. Однак ухвалою цього суду від 25 травня 2012 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк», у зв'язку із повторною неявкою представника банку у судове засідання, залишено без розгляду. Тобто ПАТ «УкрСиббанк» скористалося своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів ще у вересні 2009 року, а тому порука відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України є припиненою. З правилами споживчого кредитування позичальників ПАТ «УкрСиббанк», затвердженим рішенням Продуктово-тарифного комітету ПАТ «УкрСиббанк», що є невідємною частиною кредитного договору, позичальник та поручителі не були ознайомлені, а тому не погоджувались з ними, що вказує на збільшення обсягу відповідальності без їхньої згоди.

У вересні 2017 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відзив на касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк», у якому просила залишити касаційну скаргу без розгляду, так як порука припинилась у повному обсязі, а не в частині певних щомісячних зобов'язань.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, а касаційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» - частковому задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_3 отримала у борг 37 000 доларів США, що в еквіваленті 179 461 грн 10 коп., зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення 05 вересня 2023 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, 05 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 227443, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати перед банком за неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

Того ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 227442, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язалась відповідати за неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором може бути пред'явлено в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання або сплати щомісячних чергових платежів. У разі пред'явлення банком вимоги до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,порука припиняється.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням боржником умов кредитного договору щодо внесення чергових місячних платежів ПАТ «УкрСиббанк» у вересні 2009 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2008 року у розмірі 39 447,18 доларів США, що в еквіваленті 314 788 грн 50 коп.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 25 травня 2012 року позовна заява ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року залишена без розгляду у зв'язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача ПАТ «УкрСиббанк».

Позовна заява банку про стягнення кредитної заборгованості, залишена судом без розгляду, за своєю правовою суттю не є вимогою банку про дострокове повернення кредиту, оскільки не містить всіх необхідних її складових, зокрема, строку, протягом якого має бути усунуто порушення умов кредитного договору (прострочення повернення чергової частини кредитних коштів) і після спливу якого у банку виникає право на дострокове стягнення усієї суми заборгованості.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно визначили характер спірних правовідносин та норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, не врахували, що позовна заява банку про стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителів, подана банком до суду у вересні 2009 року, ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 25 травня 2012 року була залишена без розгляду, що у розумінні частини другої статті 1050 ЦК України не є вимогою про дострокове повернення кредитних коштів. За таких обставин суди дійшли передчасного висновку про те, що банк у вересні 2009 року скористався своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим безпідставно визнали поруку припиненою.

Частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 412 ЦПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Під час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій допущено неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про припинення поруки.

За таких обставин касаційний суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, та, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, ухвалює нове рішення про відмову у позові ОСОБА_2 та ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк», про визнання поруки припиненою.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання поруки припиненою, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк