Справа № 202/5607/16-ц
Провадження № 2/202/968/2019
УХВАЛА

21 січня 2019 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності.

Подана позовна заява ухвалою судді від 21 грудня 2018 року була залишена без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків (сплатити судовий збір), який не перевищує п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

ОСОБА_1 08.01.2019 року отримав ухвалу суду від 21.12.2018 року, що підтверджується його підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення. До теперішнього часу ОСОБА_1 недоліки вказані в ухвалі судді від 21 грудня 2018 року усунуті не були.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

09.01.2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Однак, суд не може прийняти до розгляду дане клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Дана справа не є трудовим спором та не відноситься в силу ч. 6 ст. 19 ЦПК України до малозначних справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження того, що він є адвокатом, а тому не є тією особою, яка має право звертатися до суду з даним клопотанням в інтересах ОСОБА_1

ОСОБА_1 з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору особисто не звертався.

У звязку з вищевикладеним, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", ст. 15, 59-60, 62, 185, 274 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.М. Мачуський