Справа № 136/171/19
Провадження № 22-ц/801/562/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуСправа № 136/171/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Зайцева А. Ю., Ковальчука О. В.

секретар судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_3,

відповідач - Вінницький обласний центр зайнятості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 25 січня 2019 року, постановлену у складі судді Кривенка Д. Т., в м. Липовець, дата складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

24 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Вінницького обласного центру зайнятості про визнання протиправним наказу про звільнення та поновлення на роботі, у якому ставив вимогу: визнати незаконним та скасувати наказ Вінницького обласного центру зайнятості № 22 від 14 січня 2019 року про звільнення його з посади директора Липовецького районного центру зайнятості у звязку зі скороченням штату, яке повязане зі зміною в організації праці, структури та штатного розпису згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлення його на посаді, шляхом переведення його на рівнозначну посаду - директора Липовецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. Стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 січня 2019 року по день набрання рішенням законної сили з вирахуванням усіх обовязкових податків, платежів та зборів. Стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості на його користь моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 25 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі.

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції зазначив, що розгляд даної заяви віднесено до юрисдикції Вінницького окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача та поновлення його на посаді директора Липовецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. Робота на посаді, про поновлення на якій просить позивач, по своєму характеру, як і робота на посаді директора Липовецького районного центру зайнятості, з якої він був звільнений, є публічною службою в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАСУ. У звязку з цим дана заява не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати зазначене судове рішення та передати справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що посада директора Липовецького районного центру зайнятості не відноситься до посад публічної служби, а ОСОБА_3 не є державним службовцем, про що свідчить запис №13 від 01.04.2015 року у його трудовій книжці (а. с. 17).

Вінницький обласний центр зайнятості подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому зазначив, що Вінницький обласний центр зайнятості є суб'єктом владних повноважень, тому даний спір є публічно - правовим, а оскарження дій відповідача щодо звільнення позивача із займаної посади належить розглядати в порядку адміністративного судочинства за нормами КАС України.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас відповідно до частини першої, пункту 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України).

Предметом спору у цій справі є визнання незаконним наказу № 22-к від 14.01.2019 року про звільнення позивача з посади директора Липовецького районного центру зайнятості і поновлення його на посаді директора Липовецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості.

Суд першої інстанції не звернув увагу на зміст Наказу № 22-к від 14.01.2019 року про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Липовецького районного центру зайнятості та на запис у трудовій книжці позивача під №13 від 01.04.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 01.04.2015 року, у зв'язку з введенням в дію нової структури та штатного розпису, був переведений на посаду директора Липовецького районного центру зайнятості, яка не відноситься до категорій посад державних службовців (а.с. 17).

Відтак, матеріали справи не містять доказів того, що посада позивача ОСОБА_3 відноситься до державної служби, та предметом позову є законність звільнення з публічної служби.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу Вінницького обласного центру зайнятості про те, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір є публічно - правовим і він має бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства, є помилковим тлумаченням положень ст. 4 КАС України, оскільки в даному випадку мова йде про розгляд спору, що виник із трудових відносин позивача з відповідачем, а не оскарження дій відповідача як субєкта владних повноважень.

Проаналізувавши наведені норми та оцінивши обставини справи у сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку щодо віднесення розгляду цього позову до юрисдикції Вінницького окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними, а порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 25 січня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_4

підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.