ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1861/19 Справа № 200/6056/18 Суддя у 1-й інстанції - Шевцова Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро»

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро», ОСОБА_6 про стягнення збитків та штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову.

До вирішення спору по суті накладено арешт із забороною на відчуження у будь-який спосіб, в тому числі, шляхом продажу, міни, дарування, передання в рахунок внеску до статутного капіталу, продажу з публічних торгів на наступне майно: об'єкт нерухомого майна: нежитлова будівля розташована за адресою: АДРЕСА_5, узаконена загальна площа 155,5 кв.м. нежитлової будівлі літ. А-1. Належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів; об'єкт нерухомого майна: квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 307.2, житлова площа (кв.м): 214.4, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва НОМЕР_2; індексний номер: 40587933, виданий 14.07.2015, видавник: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; об'єкт нерухомого майна: нежитлова будівля розташована за адресою: АДРЕСА_6, приміщення 204а. Загальна площа (кв.м): 59,7, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 47 953,28. Належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, ВРК № 226428 реєстр № 54, 26.04.2011; об'єкт нерухомого майна: квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 93,0, житлова площа (кв.м): 57,4, розташований за адресою: АДРЕСА_2. Належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 15.11.2007; об'єкт нерухомого майна: квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 33,1, житлова площа (кв.м): 17,3 Загальна вартість нерухомого майна (грн): 15 548. Розташований за адресою: АДРЕСА_7. Належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування, ВМС № 114125 реєстр № 5-418, 02.03.2009; об'єкт нерухомого майна: квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 72,3, житлова площа (кв.м): 41,7, Матеріали стін: цегла. Загальна вартість нерухомого майна (грн): 12 524. Розташований за адресою: АДРЕСА_3. Належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, ВСІ №057074 р.5-1477, 05.07.2005; об'єкт нерухомого майна: квартира. Загальна площа (кв.м): 51,8, Житлова площа (кв.м): 29,4, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 11079. Розташований за адресою: АДРЕСА_4. Належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування, ВМС № 618228 реєстр 5-792, 22.04.2009; автомобіль Мерседес ML280CDI державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_5.

Зустрічне забезпечення не застосовано.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Лекопро» звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду та накладений арешт.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує ухвалу суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалам справи, в квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро», ОСОБА_6 про стягнення збитків та штрафних санкцій та заявою про його забезпечення. Заява обґрунтована тим, що в ході службового розслідування, результати якого додані до позовної заяви, було встановлено, що відповідачами регулярно учинялися дії, направлені на ухилення від цивільної відповідальності, які виражалися зокрема у переоформленні рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав на підставних осіб, існує реальна небезпека, у разі задоволення позовних вимог, переоформлення відповідачами прав власності на третіх осіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на можливість відчуження майна, яке належить відповідачам та існування ризиків невиконання майбутнього рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог, тому вважав обґрунтованим та доцільним накладення арешту на визначене позивачем майно.

Одна колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на положення глави 10 Розділу І ЦПК України, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Згідно умов ч.2 ст.152 ЦПК, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Проте, позивачем не надано відповідних доказів: належності майна, на яке накладено арешт, відповідачам; співмірності обраного заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами; не обґрунтовано у чому саме полягає реальне побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Однак, судом першої інстанції вищенаведені обставини помилково не прийняті до уваги, тому оскаржувана ухвала про забезпечення позову, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нової, якою слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро» - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року про забезпечення позову - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення його позову до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро», ОСОБА_6 про стягнення збитків та штрафних санкцій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова