П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,
з участю секретаряМалашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В., треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визнання недійсними торгів та протоколу проведення електронних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В., треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визнання недійсними торгів та протоколу проведення електронних торгів.

26.06.2019 року до суду надійшла заява про забезпечення позову від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Ю.С., відповідно до якої він просить забезпечити позов наступним шляхом: встановити заборону відчуження предмету нерухомості - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ; заборонити будь-яким третім особам користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким третім особам проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартирою АДРЕСА_2 ; заборонити спеціально уповноваженому органу знімати з реєстрації вже зареєстрованих осіб та реєструвати нових осіб за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву.

При цьому, апелянт посилається на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 єдине місце проживання для позивача та двох її неповнолітніх синів. Зазначає, що вид забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії відповідає позовним вимогам та обставинам справи, з огляду на те, що переможець електронних торгів може почати робити ремонт, виселити третіх осіб, змінити замки та вчинити будь-які інші дії до вирішення судового спору, що значно утруднить в подальшому відновлення порушених прав та охоронюваних інтересів позивача та її дітей.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак відзив до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Ю.С., про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказані в заяві про забезпечення позову заходи вже були предметом розгляду судом, про що зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду від 11.07.2019 року і в їх задоволенні було відмовлено з тих підстав, що необхідність вжиття таких видів забезпечення позову, про які просила в своїй заяві ОСОБА_1 , належними та допустимими доказами не доведено, тому заяву в цій частині, задоволено не було. Натомість, було накладено арешт на спірну квартиру. Під час подання вдруге заяви із зазначеними в ній тотожними з попередніми вимогами (окрім вимоги про встановити заборону відчуження предмету нерухомості), стороною позивача не надано жодного належного і допустимого доказу для необхідності вжиття зазначених заходів забезпечення позову та взагалі не наведено жодної іншої підстави для їх вжиття (яка не була предметом розгляду Київського апеляційного суду), враховуючи що, вказаний позов вже забезпечено шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.07.2019 року, суд першої інстанції вважав заяву необґрунтованою та безпідставною.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчинення певних дій.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахування співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, повністю дотримався вимог ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, положень постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази того, що невжиття заходів забезпечення позову, саме способом про який ставить питання заявник, якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не надано. ОСОБА_1 та її представником - ОСОБА_2 не наведено обґрунтованих мотивів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній цивільній справі.

Крім того, як вбачається з ухвали суду першої інстанції та не заперечувалося апелянтом, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.07.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Колегія суддів, критично оцінює доводи апелянта про те, що переможець торгів, на яких було продано житло позивача може проникнути до квартири, переоформити право власності на дане житло, продати його, здати в оренду, безоплатне користування, укласти договір застави, іншим способом передати третім особам, оскільки вказане є лише припущенням, не підтверджується належними та допустимими доказами та не є підставою для задоволення заяви.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, зокрема, ст. 149-153 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова