Дата документу 02.12.2019 Справа № 336/2610/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/2610/19 Головуючий у 1 інстанції Зарютін П.В.
Провадження №22ц/807/2889/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Онищенка Е.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року по справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, про стягнення виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, про стягнення виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та на підставі заяви для призначення адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на користь ОСОБА_1 в період з 14 січня 2015 року по 09 квітня 2018 року була призначена та виплачувалася допомога. Згідно із заявою ОСОБА_1 від 15 січня 2016 року виплачено надміру нараховані грошові кошти за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року у сумі 2652 грн.

Як вказано у заяві, ОСОБА_1 не повідомила управління про те, що мала на депозитному банківському рахунку у ПАТ «Банк «Національний кредит» кошти у розмірі, що перевищував 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тобто, звертаючись до позивача, вона умисно приховала факт відкриття депозитного рахунку.

З огляду на зазначене, оскільки відповідачем не повернуто надмірно виплачені кошти, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району просило суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь виплачені кошти щомісячної адресної допомоги в розмірі 2652 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року, та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району та закрити провадження по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що Міністерством фінансів України надано інформацію щодо наявності відкритого на ім`я ОСОБА_1 депозитного банківського рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Вся інформація, що була отримана Міністерством фінансів України для здійснення верифікації відповідно до доручення Міністерства фінансів від 26.05.2016 № 29020-06/1 та плану графіку до нього є інформацією з офіційних джерел: міністерств, інших центральних та місцевих органів влади, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, банків, інших фінансових установ, державних підприємств, які відповідають за ведення Державних реєстрів та бази даних тощо. Натомість, довідка з ПАТ «Банк національний кредит» про те, що станом на 01 квітня 2016 року відповідач не мала відкритих рахунків не може слугувати підтвердженням відсутності депозитного рахунку у період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року. Таким чином, вважають, що ОСОБА_1 отримала надміру нараховані грошові кошти у розмірі 2652 грн., які підлягають стягнення на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 жовтня 2019 року (а.с. 78) в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звертаючись до суду з позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 мала на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме: з січня 2014 року, коли відповідачем заповнено власноруч відповідні заяви з цього приводу. Із наданих позивачем доказів вбачається лише про наявність у відповідача депозитного рахунку у період з 01 квітня 2016 року.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, оскільки він відповідає встановленим судом обставинам справи, які узгоджуються дослідженими ним доказами та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , яка тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 14 січня 2015 року перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с. 12).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців (в редакції Постанови КМ № 713 від 05.09.2018).

Відповідно до п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги згідно із цим пунктом постанови, в тому числі, про наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

15 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17).

У вказаній заяві, ОСОБА_1 зазначено про відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з акту Державної фінансової інспекції в Запорізькій області № 04-21/5 від 08.09.2016 року планової виїзної ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району за період з 01.01.2014 по 01.07.2016 р.р. було виявлено, що через подання недостовірної інформації внутрішньо переміщеними особами в частині наявності у володінні житлового приміщення, на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму та не повідомлення про зміни місця постійного проживання, Державному бюджету завдано збитків у сумі 329817,99 грн. (а.с. 8-11).

За даними верифікації, на депозитному рахунку ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2016 року на депозитному рахунку знаходилися кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 6 Порядку (в редакції, яка діяла на час надання грошової допомоги відповідачу) грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема: будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Так, у реєстрі внутрішньо переміщених осіб, по яким надана інформація про наявність у них або у будь-кого з членів їх сімей на депозитному банківському рахунку кошти в Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району за період з 01 квітня 2014 року по 01 липня 2016 року зазначено, що у ОСОБА_1 був депозит у ПАТ «Банк Національний Кредит з 01 квітня 2016 року (а.с. 38).

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Саме цим обґрунтовує свої позовні вимоги Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, зокрема, що ОСОБА_1 не вказано, що у неї або членів її сім`ї відкрито депозитний рахунок у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість, 15 липня 2016 року ОСОБА_1 до УПСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району подано заяву, в якій вона зазначає про відсутність депозитного банківського рахунку у ПАТ «Банк Національний Кредит» станом на 01 квітня 2016 року. На підтвердження наведеного, ОСОБА_1 також додано довідку ПАТ «Банк Національний Кредит», у якій зазначено те, що фізична особа ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2016 року не мала відкритих рахунків (а.с. 19, 20).

З висновку на заперечення до акта ревізії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району від 08.09.2016 № 04-21/5 яким досліджувалась вказана довідка Банку, вбачається, що ОСОБА_1 не надано інформацію про наявність або відсутність депозитних рахунків у період з 14 січня 2015 року по 01 квітня 2016 року, у зв`язку з чим нею не доведено право на отримання адресної грошової допомоги.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Проте, колегією суддів встановлено, що належних і допустимих доказів, на підтвердження своїх вимог, позивач суду не надав, клопотання про витребування таких доказів ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не заявляв.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що посилання в акті ревізії на те, що ОСОБА_1 мала депозитний рахунок в ПАТ «Банк Національний Кредит», є недостатньою підставою для висновку про надання нею недостовірної інформації під час заповнення заяви про надання соціальних пільг, оскільки вказане спростовується наявною у матеріалах справи довідкою ПАТ «Банк Національний Кредит». Крім цього, в акті ревізії взагалі не зазначено сума коштів, яка знаходилась на депозитному рахунку, що позбавляє суд зробити висновок про факт того, що соціальна допомога ОСОБА_1 була призначена безпідставно.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення зазначених статей узгоджуються із сталою практикою Європейського Суду, так у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів в обґрунтування доводів про наявність на депозитному банківському рахунку ОСОБА_1 коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, ст. 274, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегіясуддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 02 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: