Справа № 211/135/19
Провадження № 2/211/679/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Н.О. Сарат
при секретарі С.М. Зоріній
у відсутність сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій зазначила, що з 18.06.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Збереження сім'ї неможливо, кожен живе своїм життя, з осені 2016 року проживають окремо. Позивач вагітна від іншого чоловіка, а тому шлюб з відповідачем суперечить її інтересам, вона бажає укласти шлюб з іншим чоловіком від якого вагітна. Діти проживають разом позивачем, відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву із проханням слухати справу без неї, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Кобкіна.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи , причини неявки суду не відомі, заяв не надходило.
В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини.
Шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 18 червня 2011 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 235, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 196934 (а.с. 7).
Від шлюбу у сторін є діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8,9 копії свідоцтв про народження).
Частиною 3ст.105 Сімейного кодексу Українивизначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.
Згідно зіст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Нормамист. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористалась цим правом та звернулась з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
В силу вимогст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, відновити їй дошлюбне прізвище «Кобкіна».
Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом з осені 2016 року, позивач вагітна від іншого чоловіка з яким планує укласти шлюб, спільне господарство не ведуть, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім'ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання спільних дітей не надає.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зістаттею 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналогічні обставини викладені в п.17постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Згідно ч.1ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.
Згідно ч.ч. 1,4ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
У звязку з викладеним, виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісяця, на утримання дітей до їх повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дітей та обох батьків.
Відповідно до ст. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Датою подачі позову є 09 січня 2019 р.
Згідно частини 1статті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки відповідно до п.3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VIпозивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн.
Керуючись статями10,12.13,18,141,247,258,259,260,354,355 ЦПК України, статтями110,112 СК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18 червня 2011 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 235 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище Кобкіна.
Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів ци вільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_5