Справа № 450/624/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3101/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М., суддів: Савуляка Р.В., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому, уточнивши вимоги, просила суд поділити майно, яке належить їй та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, виділивши їй 1/4 частину будинку по АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки для обслуговування цього будинку (кадастровий номер 01:08:458:00317); 1/2 частину статутного капіталу приватного підприємства «Асторія», який на момент розірвання шлюбу 28.12.2011 року становив 180250 грн., та 1/2 частину майна цього підприємства, яке складається з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 а також 1/2 частину вартості автомобіля «NISSAN TIIDA 1.6», 2008 року випуску, а відповідачу ОСОБА_2 виділити 1/4 частину будинку по АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки для обслуговування цього будинку; 1/2 частину статутного капіталу приватного підприємства «Асторія», який на момент розірвання шлюбу 28.12.2011 року становив 180250 грн., та 1/2 частину майна цього підприємства, яке складається з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 а також 1/2 частину вартості автомобіля «NISSAN TIIDA 1.6», 2008 року випуску,

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59533 грн. 50 коп. грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «NISSAN TIIDA 1.6». В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ статутного капіталу та майна приватного підприємства «Асторія» скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в апеляційному суді на 11.02.2020 року.

13.11.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить вжити заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на все майно, що належить приватному підприємству «Асторія», в тому числі на нежитлові будівлі, загальною площею 593,6 кв.м., по АДРЕСА_2 , та на корпоративні (майнові) права цього підприємства у розмірі 100% його статутного капіталу; та шляхом заборони відповідачу, приватному підприємству «Асторія», засновникам (співвласникам) цього підприємства та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна підприємства, в тому числі нежитлових будівель, загальною площею 593,6 м.кв., по АДРЕСА_2 , а також щодо відчуження корпоративних (майнових) прав підприємства.

Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що станом на дату звернення до суду з вказаним позовом та прийняття Апеляційним судом Львівської області постанови від 21 червня 2018 року єдиним власником та засновником приватного підприємства «Асторія» був відповідач ОСОБА_2 , який був також керівником даного підприємства, однак, протягом перебування справи в суді касаційної інстанції, відповідачем відчужено корпоративні права на приватне підприємство «Асторія» в розмірі 50% статутного капіталу підприємства ОСОБА_3 , яка тепер разом з відповідачем ОСОБА_2 є співвласником вказаного підприємства, а керівником підприємства призначено ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що корпоративні права на приватне підприємство «Асторія», його статутний капітал та майно підприємства є предметом спору в даній справі, проте, вже 50% цих корпоративних прав і, відповідно, майно підприємства, пропорційно до розміру частки у статутному капіталі, відповідач відчужив іншій особі, що не перешкоджає йому і в подальшому розпорядитись рештою частки корпоративних прав на користь третіх осіб, а тому невжиття заходів забезпечення позову, про які вона просить, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в даній справі та ефективний захист її порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що предметом спору в даній справі є поділ статутного капіталу та майна приватного підприємства «Асторія», яке складається з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2, на 1/2 частину якого позивач ОСОБА_1 заявляє свої права, що підлягають захисту у спосіб виплати грошової компенсації за належну їй частку в спільному майні подружжя, яке було внесено в статутний капітал підприємства, притому, що майно є власністю підприємства, колегія суддів доходить висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову лише у виді накладення арешту на 1/2 частину нежитлових будівель, загальною площею 593,6 кв.м., по АДРЕСА_2 , які належать на праві власності приватному підприємству «Асторія», та заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження належних йому корпоративних прав на приватне підприємство «Асторія» в розмірі 50% статутного капіталу цього підприємства.

Застосування названих вище заходів забезпечення є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами і забезпечить ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась, у випадку задоволення її позову.

В задоволенні інших вимог за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки арешт нерухомого майна включає також заборону його відчуження, крім того, ці інші вимоги виходять за межі предмету спору в даній справі і стосуються осіб, які не є учасниками справи, а також заявлені до необмеженого кола осіб, що суперечить вимогам ст.157 ЦПК України, якою передбачено, що ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 268, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину нежитлових будівель, загальною площею 593,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та належать на праві власності приватному підприємству «Асторія» (м.Львів, вул.Заводська, 8, ).

Заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо відчуження належних йому корпоративних прав у розмірі 50% статутного капіталу приватного підприємства «Асторія».

В задоволенні решти вимог заявника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Оскарження ухвали не першкоджає її виконанню.

Повний текст ухвали складений 15 листопада 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Савуляк Р.В.

Ніткевич А.В.