Єдиний унікальний номер 227/1376/18 Номер провадження 22-з/804/121/19
УХВАЛА

20 листопада 2019 року м. Бахмут

Суддя Донецького апеляційного суду Мірута О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді - доповідача Новікової Галини Валентинівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугіля» про зобов`язання вчинити певні дії (головуючий у 1 інстанції Здоровиця О.В.),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Донецького апеляційного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугіля» про зобов`язання вчинити певні дії, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

04 листопада 2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Новікової Г.В. з тих підстав, що на її думку, судом незаконно прийнято рішення про залишення поданої нею апеляційної скарги без руху, тобто вважає, що суддя таким чином, навмисно затягує розгляд справи.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в заяві про відвід суді - доповідача Новікової Г.В., суд дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення відводу.

Відповідно до ст. ст. 40, 41 ЦПК України визначений порядок вирішення заявленого відводу (самовідводу) та наслідки його задоволення.

15 жовтня 2019 року цивільна справа разом з апеляційною скаргою надійшла до Донецького апеляційного суду та після її реєстрації в цей же день був проведений автоматизований розподіл (а.с.193) та визначений склад колегії суддів: суддя-доповідач: Новікова Г.В., Гапонов А.В. та Никифоряк Л.П. - члени колегії.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вказаної ухвали суду апелянтом було надіслано на електронну адресу суду копія апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами, а також заява про відвід судді Новікової Г.В., у зв`язку з незаконністю прийняття рішення про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року заявлений відвід визнано необґрунтованим.

Стаття 36 ЦПК України передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

Заява ОСОБА_1 не містить посилання на жодну із підстав наведених в переліку статті 36 ЦПК України, також в ній не йдеться про обставини зазначені в статті 37 ЦПК України.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Та у розумінні норм процесуального права України позивач не навів жодної підстави чи обставини яка би вказувала на упередженість складу колегії суддів чи би вказувала на обмеження прав сторін спору через незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

За таких обставин, підстави, передбачені Законом, для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, а заява про відвід не може бути визнана обґрунтованою, оскільки обставин, що могли б викликати сумніви в упередженості або об`єктивності судді - доповідача Новікової Г.В., під час розгляду даної заяви не встановлено.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Новікової Галини Валентинівни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Донецького апеляційного суду О.А.Мірута