Провадження № 2/537/1273/2019
Справа № 537/4884/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 31 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №715.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31 серпня 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №715. На сьогоднішній день фактично сімейні відносини припинено, подружжя спільно не проживає близько чотирьох місяців. Позивач зазначає, що даний позов зумовлено тим, що близько півроку тому між подружжям почали виникати конфлікти на ґрунті претензій особистого характеру. Також позивач ОСОБА_2 вказує, що наразі він перебуває у стосунках з іншою жінкою, та перспектив подальших відносин у шлюбі він та відповідач не бачать. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сім`ї. Сторони спільно погодили місце проживання дитини після розірвання шлюбу - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Позивач зазначає, що сторони дійшли взаємної згоди щодо офіційного розірвання шлюбу, однак у зв`язку із наявністю у них спільної малолітньої дитини, це можливо зробити лише шляхом звернення до суду, у зв`язку із чим ОСОБА_2 і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак завчасно надала до суду заяву, за змістом якої повністю визнала позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , а також просила суд розгляд справи провести за її відсутності, вказавши, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу буз участі сторін на підставі письмових матеріалів справи.

Приймаючи до уваги думку позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Шлюб між сторонами у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 31 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №715 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , а також відміткою в паспорті позивача серії НОМЕР_2 та в паспорті відповідача серії НОМЕР_3 .

Сторони від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13 липня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавської області.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує тривалий час, близько чотирьох місяців фактично проживає окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть.

Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не мають наміру щодо поновлення сімейних стосунків.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом; збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, яка в повному обсязі визнала позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого ним при подачі позову до суду згідно квитанції №6 від 13 листопада 2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, частиною 3 статті 105, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №715, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 384 грн. 20 коп., сплаченого ним при подачі позову до суду 13 листопада 2019 року згідно квитанції №6 на розрахунковий рахунок №UА6016010, отримувач - УК у місті Кременчук, код отримувача - 37965850, МФО отримувача - 899998, банк отримувача - Казначейство України, призначення платежу - судовий збір.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області виконати ухвалу суду про повернення витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Д.О. Зоріна