Справа № 182/2496/18
Провадження № 2/0182/480/2019
21.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
21 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було перейменовано в Акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»).
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що відповідно до Анкети-заяви № б/н від 15 квітня 2011 року ОСОБА_5 отримала від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 8300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_5 зобовязувалася належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.
Взяті на себе зобовязання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, ОСОБА_5 не виконала, у звязку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом.
23 жовтня 2014 року ОСОБА_5 померла.
На виконання вимог частини другої статті 1281 ЦК України, 07 грудня 2016 року Банком була направлена претензія кредитора до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори.
Згідно відповіді наданої Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою від 06 січня 2017 року, на день відкриття спадкової справи відомості про коло спадкоємців ОСОБА_5, про наявність спадкового майна, його склад, місцезнаходження та вартість у нотаріуса відсутні.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_5 перед банком за кредитним договором № б/н від 15 квітня 2011 року становить 8007,42 та складається із заборгованості за кредитом.
Враховуючи те, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.48).
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розгляд даної справи були повідомлені у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені їм за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.41). Однак відповідачі в судове засідання не зявилися, відзиву на позов не надали та жодних заяв або клопотань від них до суду не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди представника позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом, 15 квітня 2011 року ОСОБА_5 на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до Тарифів банку (а.с.6).
Зазначений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди позичальника ОСОБА_5 на надання їй Банком відповідної платіжної картки. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі.
23 жовтня 2014 року ОСОБА_5 померла (а.с.35,65).
Згідно розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2016 заборгованість позичальника ОСОБА_5 перед банком за кредитним договором № б/н від 15 квітня 2011 року становить 8007,42 та складається із заборгованісті за кредитом (а.с.5).
У відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України, 07 грудня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» була направлена до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори претензія кредитора (а.с.36-38,64).
Також 15 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитом, яка виникла у ОСОБА_5 за спірним кредитним договором (а.с.40-42).
За правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов'язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язано з його особою.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.
Між тим, позивачем не було надано суду доказів про обсяг спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5, повне коло спадкоємців, достовірні докази того, що відповідачі є спадкоємцями померлої за законом (із зазначенням їх черги спадкування) або за заповітом, тощо.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).
Згідно відповіді Другої Нікопольської державної нотаріальної контори від 06 січня 2017 року вих. № 56-02/14, на день відкриття спадкової справи відомості про коло спадкоємців ОСОБА_5, про наявність спадкового майна, його склад, місцезнаходження та вартість у нотаріуса відсутні (а.с.39,69 на звороті).
Як вбачається із матеріалів спадкової справи, спадкоємці померлої ОСОБА_5 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа № 08/2017 до майна померлої 23 жовтня 2014 року ОСОБА_5 була заведена лише на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.63-70).
Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми боргу за кредитним договором, укладеним 15 квітня 2011 року із ОСОБА_5, позивач посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення факту спільного проживання відповідачів із спадкодавцем, позивачем наведено не було.
Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, проживання будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.
Таким, чином, посилання позивача на спільність реєстрації місць проживання відповідачів та ОСОБА_5 не є беззаперечним доказом встановлення факту їх постійного проживання та саме по собі не може свідчити про прийняття відповідачами спадщини після смерті ОСОБА_5
Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 489/2924/16-ц. а також Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 травня 2018 року у справі № 661/2808/16-ц.
До того ж, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 07 травня 2018 року, відповідач ОСОБА_4 13 вересня 2012 року була знята з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, у звязку з вибуттям в м. Київ (а.с.58).
Крім того, позивачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність у спадкодавця майна, яке підлягає спадкуванню, не встановлено його вартість, адже саме в межах вартості цього майна відповідають спадкоємці за боргами спадкодавця, якщо відмовляться сплатити борг одноразовим платежем, як це передбачено ч.2 ст. 1282 ЦК України.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях та приймаючи до уваги те, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.1268-1270,1281,1282,1296,1297 ЦК України, суд
Відмовити Акціонерному товариству ОСОБА_1 «ПриватБанк» в задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: ОСОБА_6