Справа №150/715/18
Провадження по справі №2-о/150/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Гендзьорі О.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_2, який помер 13.09.2018 року, оскільки, при підготовці документів для оформлення спадщини, що залишилася після смерті останнього, виявила відсутність необхідних правовстановлюючих документів, які б підтверджували родинні стосунки.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 сусід заявника, в судовому засіданні підтвердив що ОСОБА_2, який помер у вересні 2018 року, дійсно, являється рідним батьком заявника по справі ОСОБА_5, разом проживали на одному погосподарському номері житлового будинку.

Свідок ОСОБА_6 сусідка заявника, дала суду аналогічні покази.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Так, відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Встановлено, що 13.09.2018 року помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ №408952, видане 13.09.2018 року виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №53, розташованого по вулиці Жовтневій в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.06.1987 року (а.с. 13, 14-15), а також земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,91 га, розташованої на території Борівської сільської ради Чернівецького району Віннийької області, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №24050572 від 24.01.2001 року (а.с.17).

Спадкоємицею за заповітом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_7 являється ОСОБА_8 (донька заявника по справі), що стверджується копією заповіту, складеного 06.11.2003 року, належним чином посвідченого (а.с. 9).

ОСОБА_8, будучи спадкоємицею за заповітом майна, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_2, відмовляється від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця ОСОБА_1 (заявнкиа по справі), що стверджується заявою від 19.11.2018 року, посвідченою секретарем виконкому Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 11).

У відповідності до положень статті 1261 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємицею за законом майна, що залишилося після смерті батька ОСОБА_2, про що свідчить довідка, видана виконкокомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 19.11.2018 року за №2220 (а.с. 10).

ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла, про що 17.10.2018 року подала заяву до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 (а.с. 20), відповідно до якої заведено спадкову справу, номер якої у Спадковому реєстрі 63166968, у нотаріуса 212/2018, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53721414 від 18.10.2018 року, наданого привтаним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с. 21).

Однак, ОСОБА_1, будучи спадкоємицею за законом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2, не має реальної можливості у встановленому порядку оформити свої спадкові права, у зв'язку із відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, які б підтверджували родинні стосунки між нею та спадкодавцем як батьком. У свідоцтві про народження заявника (дошлюбне прізвище якої Лесь) серії ІІІ-УР №629436, виданому 22.08.1961 року, відсутні відомості про батька, її матірю значиться ОСОБА_9 (а.с. 18).

Той факт, що ОСОБА_2 являється рідним батьком заявника по справі ОСОБА_1, підтверджується виписками із погосподарських книг по домоволодінню бабки заявника ОСОБА_10, починаючи з 1958 року, наданих виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, відповідно до яких в даному домоволодінні проживала мати заявника ОСОБА_9 (№7 за 1958-1960 роки, а.с. 22). Із погосподарських книг №6 за 1961-1990 роки вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться як зять, а ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 (заявник по справі), записані як онуки (а.с. 23-32). З 1967 року ОСОБА_13 записаний як голова двору, а мати заявника ОСОБА_9 як дружина, а ОСОБА_12 (заявник по справі) та ОСОБА_11 (брат заявника) як діти, яким присвоєно прізвище матері «Лесь», а по батькові «Вікторівни». Після реєстрації шлюбу заявником її чоловік ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, та донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, також проживали в домоволодінні ОСОБА_2

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №376600, виданого 23.12.1987 року, шлюб між ОСОБА_15 (заявником по справі) та ОСОБА_14, розірвано, про що 23.12.1987 року

в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис за №125 (а.с. 8).

Як свідчать виписки із погосподарської книги №6 за 1986 1990 роки, видані виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, заявник по справі значиться за прізвищем другого чоловіка «Очкас» (а.с. 32).

Крім того, з показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2, який помер у вересні 2018 року,дійсно являється рідним батьком заявника по справі ОСОБА_1

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту родинних відносин.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, являється рідною донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк