1Справа № 335/6175/19 2/335/2014/2019
26 листопада 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Також, у вказаному приміщенні зареєстрований онук позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак який у квартирі не проживає майже 2 роки, починаючи з літка 2017.
Позивач зазначає, що вона є пенсіонером та бажає отримувати житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, однак оплата за ці послуги, яка нараховується позивачу наразі з урахуванням кількості зареєстрованих у квартирі осіб, є значною для її бюджету.
Посилаючись на те, що реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачці квартирі перешкоджає їй у реалізації цього права, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про слухання справи у її відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявсь неодноразово належним чином, однак не з`явився в судові засідання без повідомлення причин неявки, відзиву на позов, або будь-яких заяв він суду не подав.
У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - ОСОБА_3 надіслала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, проти позову ОСОБА_1 не заперечує.
Таким чином, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 03.02.2004 державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г., зареєстрованим в реєстрі за № 2-328 та копією технічного паспорту ОП ЗМБТІ.
Згідно з витребуваної судом інформації з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 08.11.2012 по теперішній час.
Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , випливає, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає з літка 2017 й по день його складання, тобто по 30.05.2019.
Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Також, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач ОСОБА_1 є власником житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі у справі ОСОБА_2 , є членом сім`ї власника квартири, а саме онуком ОСОБА_1 , однак він не проживає за місцем реєстрації з літка 2017 року, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати.
Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, не може оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, а крім того відповідач в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є доведеним та таким, що підлягає задоволенню, а тому відповідач, який не проживає за зареєстрованим місцем проживання з літа 2017 року без поважних причин, визнаний судом такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
При цьому, суд приймає до уваги, що у відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачем, оскільки таке питання щодо їх стягнення позивачем не заявлялись.
Враховуючи викладене, та керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленим цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;
Суддя І.П. Соболєва