Справа № 127/7934/18
Провадження № 2/127/1400/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

позивача ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування власністю суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася позивач з вимогами усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю (земельною ділянкою площею 0,0856 га, кадастровий номер :02:087:0013 по АДРЕСА_1 ) шляхом зобов`язання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 705917 зареєстрованого 28.11.2006р.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником будинковолодіння і земельної ділянки площею 0,0856га, кадастровий номер :02:087:0013 по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.02.2010р., витягом від 11.03.2010р., технічним паспортом виконаним КП «ВМБТІ» від 26.10.2009р., договором купівлі-продажу від 19.06.2006р., державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 705917 зареєстрованого 28.11.2006р.

Позивач повідомляє, що при відновленні меж земельної ділянки, що проводилось із залученням розробника документації із землеустрою ДП «Поділлягеодезкартографія» у вересні 2017року стало відомо, що межі ділянки (фактично встановлені паркани) не відповідають правовстановлюючим документам, що вбачається із зведеного кадастрового плану виконаного 26.09.2017р. В зв`язку із зимовим періодом позивач у березні 2018року уклав договір підряду з ПП «Практик-Буд» на виконання робіт щодо демонтажу цегельного паркану на земельній ділянці №:02:087:0013, розташованої у АДРЕСА_1 належної замовнику на підставі державного акту серії ЯБ №705917 виданого 28.11.2006р та встановлення нового паркану та з матеріалів замовника між будинковолодіннями АДРЕСА_2 по межі земельної ділянки згідно кадастрового плану виконаного ДП «Поділлягеодезкартографія 26.09.2017р. Однак, власники будинковолодіння АДРЕСА_3 чинять фізичні перешкоди у виконанні вказаних робіт з огляду на те, що не погоджуються з межею, що має бути відновлена, згідно правовстановлюючих документів, що вбачається із листа ПП «Практик-буд» від 05.03.2018р.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В заяві від 08.11.2018р. позивач змінив предмет позову та просив суд усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю (земельною ділянкою площею 0,0856 га, кадастровий номер :02:087:0013 по АДРЕСА_1 )

шляхом зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 705917 зареєстрованого 28.11.2006р. В даній заяві позивач зазначив також, що оскільки після ознайомлення з матеріалами спадкової сприви стало відомо, що лише ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після померлого ОСОБА_8 , а тому вимоги предявляються лише до них.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та представники відповідачів в судовому засіданні проти визнання позову заперечували в повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_3 10.05.2018р. надано до суду заперечення на позов. Позов не визнає в повному обсязі доводи позивача щодо того, що при відновленні меж земельної ділянки, що проводилось із залученням розробника із землеустрою ДП «Поділлягеодезкартографія» у вересні 2017 року стало відомо, що межі ділянки (фактично встановлені паркани) не відповідають правовстановлюючим документам, що вбачається із зведеного кадастрового плану 26.09.2017р.

Відповідач вважає, що вимога є безпідставною та спростовується тим, що паркан дійсно побудований на межі між будинковолодіннями відповідача ОСОБА_3 та позивача, але будівництво даного паркана здійснювалось у 2008-2009 рр. Тарановським Ігорем, дану обставину можуть підтвердити свідки. Відповідач вважає, що у зв`язку із тим, що у березні місяці у період з 03 березня 2018 року по 05 березня 2018 року були сильні морози - 13 -15 градусів тому ніяких працівників ПП «Практик-буд» у той період по здійсненню демонтажу паркану і станом на час написання відзиву на позовну заяву про усунення і користування власністю не було. Доводи позивача щодо того, що відповідачами створюються перешкоди в виконанні робіт є надумані та не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про фізичні перешкоди відповідача, скарг сусідів. Лист ПП « Практик-буд» є надуманим та не відповідає дійсності, оскільки ніяких перешкод з боку відповідача не здійснювалось, що підтверджується наказом № 56 від 22.02.2018р. Вінницького Національного аграрного університету», що свідчить про перебування відповідача на роботі.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про застосування строків позовної давності з наступних підстав. Позивачем 28.11.2006 року отримано державний акт серії ЯБ №705917 на земельну ділянку №10136600:02:087:0013, розташованої у АДРЕСА_1 , на право власності на будинковолодіння підтверджується свідоцтвом на право власності від 17.02.2010року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.03.2010року, технічним паспортом виконаним КП «ВМБТІ» від 26.10.2009року, договором купівлі - продажу від 19.06.2006 року, а відтак оскільки позивач з моменту реєстрації права власності постійно проживає по сусідству з відповідачами тобто був ознайомлений з сусідніми користувачами земельної ділянки, до моменту подачі позову ніяких скарг від сусідів та від самого позивача до відповідних органів не надходило. Оскільки, з моменту отримання земельної ділянки у власність позивачем , 18.11.2006 року до моменту звернення позивачем до суду з позовом 05.04.2018року встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив.

28.05.2018р. позивачем подано заяву, про заперечення щодо застосування строків позовної давності, позивач вказує, що в 2006р. при придбанні земельної ділянки не виникало сумнівів у невідповідності меж земельної ділянки правовстановлюючим документам, лише в 2017р. при необхідності змінити старий паркан на новий виникло питання по виконанню робіт по відновленню меж, саме у вересні 2017р. був складений кадастровий план, та виявилась вказана невідповідність. Позивач вважає, що порушення його прав виникло в березні 2018р. саме коли за договором підряду працівниками підрядної організації чинились відповідачами фізичні перешкоди у знесенні паркану, а відтак строки позовної давності не пропущені.

Відповідачем ОСОБА_6 надано пояснення на позов, проти визнання позову заперечує,

вказала на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду. В позовній заяві позивач вказує, що при відновлення меж земельної ділянки, що проводилось із залученням розробника документації із землеустрою "Поділлягеодезкартографія» у вересні 2017 року стало відомо, що межі ділянки (фактично встановлені паркани) не відповідають правовстановлюючим документам, що вбачається із зведеного кадастрового плану виконаного 2017 року та позивачем не додано ні до позовної заяви ні до матеріалів акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та доказів повідомлення відповідачів як власників суміжної земельної ділянки про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що позивач є власником будинковолодіння і земельної ділянки площею 0,0856га, кадастровий номер :02:087:0013 по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.02.2010р., витягом від 11.03.2010р., технічним паспортом виконаним КП «ВМБТІ» від 26.10.2009р., договором купівлі-продажу від 19.06.2006р., державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 705917 зареєстрованого 28.11,2006р. ( а.с.6-13)

Згідно витягу із державного земельного кадастру від 26.03.2018р. земельна ділянка зареєстрована за гр. ОСОБА_8 на підставі державного акту від 24.09.2004р. серії ВН 107972.

Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи судом досліджувались матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_8 . Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_8 . Дружина померлого ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. з метою повного та об`єктивного розгляду справи судом витребувано документи з Державного підприємства «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ідентифікаційний код 02570977)належним чином засвідчену копію повідомлення, яке надсилалось ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки кадастровий номер :02:087:0013 в натурі (на місцевості), що належить ОСОБА_1 на праві власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та докази отримання (або не отримання) ОСОБА_6 і ОСОБА_3 такого повідомлення. Та ухвалено витребувати з Державного підприємства «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ідентифікаційний код 02570977) технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :02:087:0013 на підставі якої вказаним державним підприємством було виконано зведений кадастровий план" 26.09.2017 року

На виконання даної ухвали судом отримано відповідь, з якої вбачається, що ДП «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» на підставі договору №2726 від 30.08.2017р. укладеного з ОСОБА_1 виконувало лише геодезичні роботи за результатами яких був складений 26.09.2017р. зведений план земельної ділянки.

Суд з метою повного та об`єктивного розгляду справи досліджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд виданих ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . В тому числі договір підряду на виконання землевпорядних робіт, виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_1 , укладено між позивачем та ТОВ «Поділля Інжагробуд» 30.01.2019р.

Судом з метою повного та об`єктивного розгляду судом допитувались свідки з обох сторін.

Свідок від відповідача ОСОБА_9 , суду пояснила, що вона є близькою подругою ОСОБА_6 приблизно 10 років тому бачила, як сусід відповідача ОСОБА_1 будував паркан, свідком конфлікту між сторонами спору не була.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_10 повідомив, що весною 2018р. на замовлення ОСОБА_1 на підставі договору підряду ПП «Практик -Буд» в якому він працює безпосередньо виконував роботи по демонтажу паркану, зі сторони сусідів, (конкретних осіб не пам`ятає,) відбувались скандали лайки під час здійснення робіт по демонтажу паркану.

Суд оцінює ці докази в сукупності із іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах даної справи.

Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що - власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону.

Ст. 321 ЦК України встановлено, що - право власності є непорушним , ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно зі ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом, шо договором, мають право, в т.ч. самостійно господарювати на землі; використовувати у і встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі, на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

ч.3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а)визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в)визнання угоди недійсною; г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г)відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов наступних висновків.

Стосовно заявленої заяви про застування строків позовної давності.

У заяві про застосування строків позовної давності відповідач ОСОБА_3 вказує, що оскільки позивачем 28.11.2006 року отримано державний акт серії ЯБ №705917 на земельну ділянку №10136600:02:087:0013, розташованої у АДРЕСА_1 , а відтак оскільки позивач з моменту реєстрації права власності постійно проживає по сусідству з відповідачами, тобто був ознайомлений з сусідніми користувачами земельної ділянки, до моменту подачі позову ніяких скарг від сусідів та від самого позивача до відповідних органів не надходило. Оскільки, з моменту отримання земельної ділянки у власність позивачем , 18.11.2006 року до моменту звернення позивачем до суду з позовом 05.04.2018року встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив.

Суд критично оцінює доводи даної заяви, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-7цс14 від 21.05.2014 року за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Суд бере до уваги, що 28.05.2018р. позивачем подано заяву, про заперечення щодо застосування строків позовної давності, позивач вказує, що в 2006р. при придбанні земельної ділянки не виникало сумнівів у невідповідності меж земельної ділянки правовстановлюючим документам, лише в 2017р. при необхідності змінити старий паркан на новий виникло питання по виконанню робіт по відновленню меж, судом встановлено, що саме у вересні 2017р. був складений кадастровий план, та виявилась вказана невідповідність меж земельної ділянки. (а.с. 18) Порушення прав позивача виникло в березні 2018р. саме коли за договором підряду працівниками підрядної організації чинились відповідачами фізичні перешкоди у знесенні паркану, а відтак позивач звернувся до суду в межах строків позовної давності. Суд вважає надуманими та такими, що грунтуються на припущеннях доводи відповідачів, щодо того, що ніяких перешкод з боку відповідача ОСОБА_3 не здійснювалось, що підтверджується наказом № 56 від 22.02.2018р. Вінницького Національного аграрного університету», що свідчить про перебування відповідача на роботі, даний наказ лише регулює питання, щодо перенесення робочих днів, а не підтверджує факт перебування відповідача на роботі.

Лист ПП « Практик-буд» адресований позивачу від 05.03.2018р. суд вважає, належним та допустимим доказом, саме в даному листі вказано, що при початку демонтажу паркану 03.03.2018р. з суміжного володіння по АДРЕСА_3 громадяни чинили фізичні перешкоди правцівникам підприємства при проведенні будівельних робіт. Дані особи представились власником сусіднього будинковолодіння та членами його сім"ї доказів того, що даний лист не відопвідає дійсності відповідачем не надано ( а.с.16)

Також, суд вважає необгрунтованими доводи стосовно того, що оскільки в період з 03 березня 2018р по 05березня 2018р. були сильні морози, а тому роботи по демонтажу здійснюватись не могли виконуватись, ґрунтуються лише на припущеннях, що також спростовано письмовим доказом , а саме листом ПП « Практик-буд», що адресований позивачу від 05.03.2018р. поясненнями свідка ОСОБА_10 , що безпосередньо здійснював роботи по демонтажу паркана.

Враховуючи наведене суд вважає позов обгрунтованим, повністю підтвердженим матеріалами справи та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, судом встановлено, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 4608 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 28.05.2019р. актом здачі- прийняття робіт від 28.05.2019р. та книгою обліку доходів фізичних осіб та судовий збір 1057, 20 грн. ( а.с.1-2), враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 , звільнена від сплати судового збору, що підтверджено пенсійним посвідченням від 04.04.2018р. (а.с. 59) суд вважає стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2304 грн. та судовий збір 528,6 грн. рету судових витрат компенсувати за рахунок державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 319, 321, ЦК України, ст. 92, 106, 125, 152, ЗК України ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю (земельною ділянкою площею 0,0856 га, кадастровий номер :02:087:0013 по АДРЕСА_1 ) шляхом зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 705917 зареєстрованого 28.11.2006р.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2304 грн. та судовий збір 528,6 грн. решту судових витрат компенсувати за рахунок державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

Відповідачі: ОСОБА_6 АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2019р.

Суддя :