УХВАЛА

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 486/1385/17

провадження № 61-3631ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», третя особа - комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, стягнення коштів у рахунок відшкодування витрат за оренду житла та покладення обов'язку вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», третя особа - комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», у якому просила стягнути 52 626 грн 90 коп. майнової шкоди та 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього - 62 626 грн 90 коп.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 52 626 грн 90 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди та 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2018 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди змінено, зменшивши розмір грошової суми з 52 626 грн 90 коп. до 44 184 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У березні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», третя особа - комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», є стягнення шкоди у розмірі 62 626 грн 90 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі № 486/1385/17 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для обов'язкового скасування постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України у зв'язку з неповідомленням ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються положеннями частини першої статті 369 ЦПК України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», третя особа - комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, стягнення коштів у рахунок відшкодування витрат за оренду житла та покладення обов'язку вчинити певні дії, відмовити.

Суддя М. Є. Червинська