Провадження 2-ві/317/7/19
Справа № 317/2232/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазова Р.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 року в підготовчому засіданні представник позивача надав заяву від ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді. Заява обґрунтована тим, що в минулому судовому засіданні суддею було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи через неявки представника позивач в підготовче засідання, у зв`язку з чим у позивача вважає вказані дії судді такими, що свідчать про його упередженість, а відтак викликають у неї недовіру, у зв`язку з чим вона вважає необхідним заявити відвід головуючому у справі судді.

В обґрунтування відводу зазначено що відповідно до ч. 1. ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті Кодексу, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 11 цієї ж статі визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами частин третьої та частини четвертої ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Оцінюючи зміст заяви, суд приходить до висновку, що правові підстави для відводу судді Мінгазова Р.В. в розумінні ст.ст. 36-37 ЦПК України, відсутні, і ніяким чином вказані обставини не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Мінгазова Р.В. при розгляді даної справи.

За таких обставин вказану заяву про відвід судді Мінгазова Р.В. необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазова Р.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним- відмовити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним судді Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазову Р.В. для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Б. Громова