ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 624//517/18

Провадження № 22-ц/818/5044/19

13 листопада 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України» на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року у складі судді Єрьоміна О.В. по справі №624/517/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України» про припинення договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначає, що 09 лютого 2013 року між ТОВ АФ «Сади України» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № б/н строком на 5 років. Державна реєстрація права оренди здійснена 09 липня 2014 року, а тому договір чинний до 09 липня 2019 року.

У травні 2018 року Товариство здійснило посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 63,5 га контуру № 5Р с. Карабущино на територій Краснянської сільскої Ради Кегічівського району Харківської області, який включає в себе і земельну ділянку ОСОБА_1 площею 5,6522 га.

Однак ОСОБА_1 з початку посівних робіт систематично погрожувала адміністрації Товариства самовільно використовувати належну їй земельну ділянку, яка знаходиться в правомірному користуванні Орендаря, що створювало для товариства несприятливі умови для ведення сільськогосподарської діяльності.

Адміністрація Товариства неоднократне повідомляло відповідачку про дійсність Договору, однак вона у кінці травня - початку червня 2018 року пошкодила посіви товарного соняшнику шляхом культивації даних посівів на площі 3,2 га.

Внаслідок дій відповідачки Товариство понесло матеріальні збитки, що складаються із: витрат соняшнику Константин ОР у кількості 248 кг. за травень 2018 року вартістю 45 632 грн.; витрати на внесення добривів - нітроамофоска у кількості 18 743 кг., вартістю 215 919, 36 грн.; витрати на внесення примєкстра TZ голд у кількості 313 л., вартістю 94 441, 49 грн.; витрати на нарахування заробітної плати трактористам на загальну суму 6 916,45 грн., витрат на дизельне пальне, а всього 366 572,12 грн.; витрати на 1га -5 613,66 грн., а на 3,2 га - 17 963,71 грн.

Крім того, знищенням посівів Товариство не отримало доходи, які складаються з середньої ціни реалізації соняшника сільськогосподарськими підприємствами Харківської області у розмірі 13 621,30 грн. за тону, середня врожайність соняшнику по Кегичівському районі складає 27, 5 ц/1 га, що складає 2,75 т/ га.

З урахуванням суми витрат на 1 га - 153,48 грн. сума упущеної вигоди складає: (3,2 га х 2,75 т.)х 13 621, 30 грн. - (153,48 х 3,2 га) грн. = 119 376,30 грн.

Просили стягнути збитки у сумі 17 963 грн. 71 коп., упущену вигоду 119 376 грн. 30 коп. та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала. У січні 2019 року подала до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ АФ «Сади України» про припинення договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди.

В обґрунтування зазначила, що їй належить земельна ділянка площею 5, 6522 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

09 лютого 2013 року між нею та ТОВ АФ «Сади України» укладено договір оренди землі № б/н строком 5 років. Разом із договором сторонами також підписано Акт визначення меж земельної ділянки в натурі та Акт передачі-прийому земельної ділянки, згідно якого Орендар прийняв та приступив до її використання.

Вона неодноразово зверталася до ТОВ АФ «Сади України» з листами та шляхом розміщення об`яви у газеті «Наш край» про повернення належної їй земельної ділянки , оскільки строк дії договору оренди землі сплинув 10 лютого 2018 року, тобто з моменту його укладення, а не з моменту державної реєстрації права оренди.

Просить визнати припиненим з 10 лютого 2018 року договір оренди землі № б/н від 09 лютого 2013 року, укладений між нею та ТОВ АФ «Сади України» та скасувати державну реєстрацію іншого речового права-права оренди.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року у задоволенні позову ТОВ АФ "Сади України" відмовлено; у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Товариством не надано доказів щодо розміру збитків, оскільки відсутні відомості про створення відповідної комісії та визначення цією комісією розміру збитків, завданих позивачеві. Строк дії договору оренди землі від 09 лютого 2013 року починається з моменту державної реєстрації права оренди спірного договору та закінчується 09 липня 2019 року, а тому підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається.

В апеляційній скарзі ТОВ АФ «Сади України» просить рішення суду у частині відмови у задоволенні їх позову скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, а також стягнути судові витрати.

Посилання суду як на підставу для відмови у позові на положення Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є безпідставним, оскільки згідно пункту 1 Порядку №284 підлягають відшкодуванню власникам землі та землекористувачам збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості грунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок, тоді як у цивільній справі № 624/517/18 за позовом ТОВ АФ «Сади України» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, шкоду завдано знищенням посівів товарного соняшнику, що є відмінним від, наведених вище діянь, які передбачені Порядком №284.

Позовні вимоги ґрунтуються на доводах про знищення посівів, а не на доводах про самовільне зайняття земельної ділянки, а тому підстав для застосування Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та відповідно, відмови у позові немає.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Ні ТОВ АФ «Сади України», ні Красненська сільська рада не залучили до обстеження її як власника земельної ділянки, що є грубим порушенням прав власника.

Акти обстеження земельної ділянки від 29 травня 2018 року, 06 червня 2018 року, 28 березня 2019 року мають розбіжності. Викладені комісією в акті обстеження земельної ділянки від 06 червня 2018 року факти, які комісія вважає встановленими, є недостовірними.

Твердження про знищення нею посівів не відповідає дійсності.

ТОВ АФ «Сади України» не звертались до земельної комісії, самостійно рахувавли матеріальні збитки, що є грубим порушенням її прав.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД№058601 від 02 серпня 2007 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,6522, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

09 лютого 2013 року між ТОВ АФ «Сади України» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого відповідачем передано в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,6522 га, яка знаходиться на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області строком на 5 років, право оренди якого було зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14330770 від 09 липня 2014 року.

29 травня 2018 року комісією ТОВ АФ «Сади України» у складі Возний О.М. (голова комісії), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (члени комісії) складено акт обстеження земельної ділянки, згідно якого внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та членів її родини на полі 5 р в с. Карабущино на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області знищено 1, 25 га посів товарного соняшника сезону 2018 року шляхом ручної прополки .

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 06 червня 2018 року, складеного комісією Краснянської сільської ради Кегичівського району Харківської обалсті: ОСОБА_8 (голова комісії), ОСОБА_9 (секретар), ОСОБА_10 (землеупорядник), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (члени комісії) за результатами розслідування факту знищення посівів товарного соняшника на земельній ділянці площею 5,6522 га встановлено, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_1 та членів її родини на полі 5 р в с. Карабущино на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області знищено 3, 2 га посівів товарного соняшника, сезону 2018 року шляхом культивації технічним засобом.

Згідно висновків Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП у Харківській області за повідомленням начальника охорони ТОВ АФ «Сади України» здійснено виїзд в с. Красне та с. Карабущине Кегичівського району Харківської області. У ході розгляду вищевказаного звернення не було виявлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами.

Положенням частини другої статті 2 ЗК України (у редакції, чинній на момент спричинення шкоди) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Частинами першою, другою статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положенням статті 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (статті 14 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 95 ЗК України передбачено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і на насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи позови про відшкодування збитків власника землі та землекористувачам, суди повинні мати на увазі, що згідно зі статями 156, 157 ЗК України відшкодування збитків здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та юридичними особами, які використовують земельні ділянки і діяльність яких обмежує права власників та землекористувачів.

Відповідно до приписів статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок.

Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (надалі - Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що огляд земельної ділянки 06 червня 2018 року сільською радою проведено за її відсутності. 29 березня 2019 року повторно проведено огляд земельної ділянки та складено акт, згідно якого на земельній ділянці 5,6522 га комісія виявила залишки сільгосп культур врожаю 2018 року: на полі видно залишки пшениці 0,51 га.; частина поля в розмірі 3,38 га із залишками соняшника. За соняшником знаходиться частина земельної ділянки 1,75 га із подекуди залишками сільгосп культур.

З відповіді Кегічівської сільської ради вбачається, що акт обстеження земельної ділянки не виносився на розгляд сессії ради. Комісія не приймала ніяких рішень щодо прав власності (користування) на земельну ділянку та рішень щодо вирішення спору, а лише склала акт обстеження, в якому вказано факт знищення посівів, зі слів працівників ТОВ АФ «Сади України» було знищено ОСОБА_7 та його родичами. З акту від 06 червня 2018 року (т.1 а.с. 34) не вбачається факт виїзду на місце; зазначено, що проведено розслідування факту знищення посівів соняшника; про присутність ОСОБА_1 не зазначено; яким чином визначена площа знищених посівів у розмірі 3,2 га - не зазначено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечувала щодо здійснення нею дій по знищенню врожаю та зазначала, що працівниками поліції ніяких пояснень вона не надавала; свідчення, викладені від її імені у висновку від 14 червня 2018 року, надані невідомою особою.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки 14 та 15 червня 2018 року за зверненням начальника охорони ТОВ АФ «Сади України» Сєдільова В.О. ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено.

В суді апеляційної інстанції представник позивача не заперечувала, що відомості про кримінальне провадження в ЄДРДР не вносилась.

За таких обставин вважати, щодо збитки позивачу спричинено саме ОСОБА_1 - не можна.

Заперечую проти позову ОСОБА_1 зазначає, що позивач самостійно рахував матеріальні збитки та відповідна комісія міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад не створювалась.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Сади України» не заперечував, що сума збитків вирахована ними самостійно, з урахуванням статистичних даних по Харківській області. Представники сільради та ОСОБА_1 для вирішення даного питання не запрошувались.

За таких обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ Агрофірма «Сади України».

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, підстав для стягнення на користь позивача судових витрат, в тому числі й витрат на професійну правничу допомогу не вбачається.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Сади України» - залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко