ЄУН № 2-120/10
Провадження № 6/337/111/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., за участю секретаря Шварцер Г.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», ОСОБА_1 , Хортицький ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2019 року представник ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну вибулого стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» у справі №2-120/10 у виконавчому провадженні №51409262 щодо стягнення с ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №КД-Ф/07/0037 від 31.10.2007 року у розмірі 265098,50 гривень

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Заява заінтересованої особи ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, подана через канцелярію суду, не підлягає задоволенню, оскільки стаття 442 ЦПК України чітко визначає строк, протягом якого суд повинен вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому суд виходить з того, що суть спору між сторонами було вирішено в 2010 році, а на цей час підлягає розв`язанню лише процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення. Також суд звертає увагу на те, що отримавши повістку, ОСОБА_1 звернувся до канцелярії суду, але не з`явився до зали суду, і не скористався правом висловити свою позицію перед судом.

Таким чином, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що повторним заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 квітня 2010 року у справі №2-120/2010р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №КД-Ф/07/0037 від 31.10.2007 року у розмірі 265098,50 гривень, суму судового збору, сплачену позивачем при звернені до суду, у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252,00 грн.

Рішення оскаржено не було і набрало законної сили.

21 травня 2010 року на підставі зазначеного рішення представнику позивача видано 2 виконавчі листи.

При цьому, 15 квітня 2019 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС» укладено Договір №308 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним портфелем у кількості 725 кредитних договорів. Згідно витягу з додатку до вказаного договору було передано право вимоги за кредитним договором № КД-Ф/07/0037 від 31.10.2007 року до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України, можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України уразі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За викладених обставин суд вважає за можливе задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону у справі №2-120/2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №КД-Ф/07/0037 від 31.10.2007 року у розмірі 265098,50 гривень, суму судового збору, сплачену позивачем при звернені до суду, у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252,00 грн, а саме: первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» замінити на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33Б, офіс 304; ідентифікаційний код юридичної особи: 40254432, п/р № НОМЕР_1 , в Печерська філія АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Д.С. Бредун