Ухвала

17 січня 2019 року

м. Київ

справа № 752/16121/17

провадження № 61-805ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 травня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада

2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2018 року ПАТ «Фідобанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від

14 листопада 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі ПАТ «Фідобанк», посилаючись на складний майновий стан, просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги, мотивуючи тим, що банк знаходиться на стадії ліквідації та не має коштів для сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Втім до касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів, призначених на цю мету, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Із постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року вбачається, що ПАТ «Фідобанк» (юридична особа) звернулося до суду першої інстанції у серпні 2017 року з позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 517 413,59 грн. Тобто заявлено одну вимогу майнового характеру.

Підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір

у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції становить 7 761,20 грн (517 413,59 грн х 1,5 %). Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 15 522,40 грн

(517 413,59 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Фідобанк» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 травня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада

2018 року.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 лютого

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило