РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13524/18

пр. № 2/759/1820/19

05 лютого 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1, 2016 року випуску.

29.06.2018 р. о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи своїм автомобілем НОМЕР_2 у місті Києві по просп. Відрадний, 44, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Транспортний засіб, яким керував відповідач в момент скоєння зазначеної вище ДТП, а саме - автомобіль НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 (АДРЕСА_1).

Одразу після ДТП позивачем та поліцією, яка прибула на виклик та оформлювала ДТП, було з'ясовано, що у відповідача немає в наявності діючого страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відсутність діючого страхового полісу на автомобіль відповідача призвело до додаткових витрат позивача на проведення оцінки вартості збитку (так як за загальним правилом вартість проведення оцінки завданого збитку оплачує страхова компанія).

26.07.2018 р. Солом'янським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 124 КУпАП, а також за частиною 3 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, в тому числі через сайт суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, направив до суду пояснення по справі та простив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1, 2016 року випуску (а.с. 11).

29.06.2018 р. о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи своїм автомобілем НОМЕР_2 у місті Києві по просп. Відрадний, 44, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України (а.с. 12-14).

Транспортний засіб, яким керував відповідач в момент скоєння зазначеної вище ДТП, а саме - автомобіль НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 (АДРЕСА_1).

Було з'ясовано, що у відповідача відсутній діючий страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оцінювачем, 12.07.2018 р. проведено технічний огляд автомобіля позивача та складено відповідний Акт № 1253 технічного огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) (а.с. 18-19).

Окрім того до місця зберігання автомобіля позивачу довелось транспортувати його за допомогою евакуатора, який був наданий ПП ОСОБА_5 та за вказану послугу транспортування позивач сплатив 550 гривень, що підтверджується - квитанцією про сплату № 1143208 (а.с. 21).

26.07.2018 р. Солом'янським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 124 КУпАП, а також за частиною 3 статті 130 КУпАП (а.с. 15-16).

Згідно звіту про оцінку збитку, вартість оцінки збитків становить 2200 грн. (а.с. 20).

Відповідно до звіту № 1253 від 16.07.2018 р. про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, встановлено, що вартість матеріального збитку, завдана власнику КТЗ - позивачу становить 363 303,17 гривень, з урахуванням фізичного зносу та величини втрати товарної вартості. Звіт складено в повній формі та є доказом розміру нанесеного матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню згідно законодавства України (а.с. 22-28).

11 липня 2018 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачеві, пов'язаної представництвом інтересів в суді, щодо відшкодування матеріальних збитків ОСОБА_2., заподіяних в результаті вчинення ДТП (а.с. 9-10, 29).

Обсяг фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість станом на момент звернення до суду з указаним позовом наведено в описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом №02-07/18 від 11.07.2018 року та гонорар адвоката становить 15 000 грн. (а.с. 29).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позову підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 15, 76, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. 15, 16, 22, 1166, 1187 суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3) 366 053 (триста шістдесят шість тисяч п'ятдесят три) грн. 17 коп. матеріального збитку, судовий збір у розмірі 3 660 (три тисячі шістсот шістдесят) грн., 53 коп. та витрати, понесенні на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 ( п'ятнадцять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда