Справа № 2-Н-191/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ладній О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лобко Олени Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід банк» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просило визнати незаконними дії державного виконавця Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Лобко О.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2016 року, а також просило суд скасувати дану постанову.

Скаргу обґрунтовано тим, що 26.08.2016 р. заявник звернувся до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження № 52132567 з примусового виконання судового наказу.

23.01.2017 року заявник отримав постанову ДВ Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Лобко О.С. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2016 року. Підставою для повернення, як зазначено у відповідній постанові, стала відсутність у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення.

Із вищевказаною постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Родовід банк» не погоджується, просить суд визнати дії державного виконавця щодо її винесення незаконними та скасувати дану постанову.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, а тому відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, в тому числі копію матеріали виконавчого провадження приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2009 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 2-н-191/09, відповідно до якого на користь ВАТ «Родовід банк» з ОСОБА_1 стягнено заборгованість за кредитним договором у розмірі 92 089 грн. 61 коп. та 479 грн. 45 коп. судових витрат (а.с. 47).

06.09.2016 року державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Лобко О.С. було відкрито виконавче провадження № 52132567 з примусового виконання вказаного судового наказу у справі № 2-н-191/09 (а.с. 50).

06.09.2016 року державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Лобко О.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 52).

30.12.2016 року державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Лобко О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 62).

З такою постановою заявник не погоджується, вважає, що державним виконавцем не було в повній мірі виконано вимогу законодавства щодо обсягу вчинення необхідних виконавчих дій.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), а саме: виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, правовою підставою для повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) була відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також здійснення державним виконавцем всіх можливих виконавчих дій щодо його розшуку, проте такі виявились безрезультатними.

Державним виконавцем не було надано до суду доказів вчинення всіх можливих виконавчих дій, з метою встановлення майна боржника, на яке могло б бути звернуто стягнення.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

При цьому, виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неповноту вчинення державним виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Відтак, за вказаних обставин, оскаржувану постанову суд вважає передчасною.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лобко Олени Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лобко Олени Сергіївни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 52132567.

Постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лобко Олени Сергіївни від 30.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню ВП № 52132567, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко