справа № 732/1936/18
провадження № 2/732/180/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городнянської міської ради Чернігівської області про тлумачення заповіту, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько Віта Анатоліївна,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області про тлумачення заповіту та просить постановити рішення про тлумачення заповіту у якому зазначити, що ОСОБА_3 у своєму заповіті, посвідченому секретарем виконкому Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області 22 лютого 1995 року, заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Більшовик», розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ).

Позов обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 роки померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складалась з права на земельну частку ( пай ), площею 4,72 га. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини.

Під час звернення нотаріус оглянула представлені позивачем документи і виявила, що при складанні заповіту не було зазначено яка саме площа земельної ділянки, вартість майнового паю належить ОСОБА_3.

Через допущені неточності у заповіті неможливо встановити, які саме майнові і земельні паї були заповідані ОСОБА_3, що є перепоною для оформлення спадкових прав позивача.

Внести виправлення у заповіт ОСОБА_3 є неможливим у зв'язку з її смертю.

У зв'язку з цим, позивачу було запропоновано звернутися до суду із заявою про тлумачення заповіту.

Ухвалою судді від 10 грудня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, в поданій до суду позовній заяві заявлено клопотання з проханням розглянути справу без її участі на підставі наявних документів та задовольнити позовні вимоги ( а.с. 2-3 ).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач по справі - Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Повноважний представник Городнянської міської ради Чернігівської області Яценко Д.В. надав до суду письмове клопотання від 09.01.2019 року з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують ( а.с. 32-33 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 17.12.2018 року з проханням провести судове засідання за наявними матеріалами справи за її відсутності ( а.с. 21 ).

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши позицію відповідача та третьої особи по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 років у с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області ( а.с. 7 ).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР.

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, яке зазначено в заповіті.

Відповідно до заповіту від 22 лютого 1995 року, посвідченого секретарем виконкому Кузницької сільської Ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області Лазаренко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 22, встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження : її земельну ділянку в розмірі 0,50 га, земельний та майновий пай, які знаходяться в КСП «Більшовик» заповідає ОСОБА_1 ( а.с. 9 ).

Частина 2 статті 1236 ЦК України передбачає, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

З дослідженої в судовому засіданні довідки Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 11.12.2017 року за вих. № 309 вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі від 11.12.2017 року за № 153 в будинку АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею були зареєстровані та проживали : ОСОБА_6 з 1983 року, ОСОБА_1 з 1983 року, ОСОБА_7 з 1983 року та ОСОБА_8 з 1985 року ( а.с. 8 ).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за заповітом від 22.02.1995 року щодо майна померлої ОСОБА_3, а саме земельної ділянки площею 0,50 га, земельного та майнового паю, які знаходяться в КСП «Більшовик», являється позивач ОСОБА_1.

З матеріалів спадкової справи № 104/2018 встановлено, що ОСОБА_1 04 квітня 2018 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. За заявою позивача 04.04.2018 року була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_3. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, у спадкодавця немає ( а.с. 23-31 ).

Стаття 1256 ЦК України передбачає, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому ч. 3 ст. 213 ЦК України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Частина 4 ст. 213 ЦК України передбачає, що якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2 установлено, що члену КСП «Більшовик», с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області, ОСОБА_3 на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 31.05.1996 року за № 199 належить право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Більшовик», розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) 08 липня 1996 року під номером 625. Дата видачі сертифіката 08 липня 1996 року ( а.с. 10 ).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку ( пай ) у загальному фонді КСП «Більшовик» ( с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області ), на яке ОСОБА_3 за життя було видано сертифікат на право на земельну частку ( пай ) на території Кузницької сільської ради серії НОМЕР_2.

Здійснюючи особисте розпорядження, ОСОБА_3 в заповіті визначила, яке саме майно заповідає ОСОБА_1, та заповіла належну їй земельну ділянку в розмірі 0,50 га, земельний та майновий пай, які знаходяться в КСП «Більшовик», не вказавши при цьому місце розташування земельної ділянки, цільове призначення, кадастровий номер, також спадкодавець не вказала вартість майнового паю та не вказала розмір земельної частки (паю ).

Метою вчинення ОСОБА_3 правочину було розпорядитись частиною своєї спадщини і насамперед земельною ділянкою, майновим паєм та правом на земельну частку ( пай ), на яку їй було видано земельний сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин справи, виходячи зі змісту заповіту та визначених заповідачем об'єктів своїх майнових прав, щодо яких він зробив розпорядження, слід розтлумачити заповіт та встановити, що в ньому ОСОБА_3 мала на увазі, що вона серед іншого заповідає ОСОБА_1 належне їй право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Більшовик», розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості ), що належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 524-525, 534, 548-549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), ст. 15-16, 213 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 130, 141, 200, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Городнянської міської ради Чернігівської області ( місцезнаходження : вул. Троїцька, буд. 13, м. Городня, Чернігівської області, 15100, ) про тлумачення заповіту - задовольнити.

Розтлумачити заповіт від 22.02.1995 року, посвідчений 22.02.1995 року секретарем виконкому Кузницької сільської ради Городнянського району Чернігівської області Лазаренко Л.П., реєстраційний номер 22, за яким ОСОБА_3, що мешкає в АДРЕСА_1, на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку в розмірі 0,50 га, земельний та майновий пай, які знаходяться в КСП «Більшовик», ОСОБА_1, та встановити, що в ньому ОСОБА_3 мала на увазі, що вона заповідає ОСОБА_1 серед іншого належне їй право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Більшовик», розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості ), що належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 20 січня 2019 року.

Суддя О.Д.Березовський