ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Харків

Справа № 640/14051/17

Провадження № 22-ц/818/151/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Представник позивача: ОСОБА_2,

Відповідач: ОСОБА_3,

Представник відповідача: ОСОБА_4,

Позивач третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2018 року, постановлену суддею Золотарьовою Л.І.,

за клопотанням ОСОБА_3 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 247095 грн. як суму заборгованості за договором позики від 26 листопада 2012 року та 2470,95 грн. судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року, яка постановами Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2018 року та Верховного Суду від 16 травня 2018 року, була залишена без змін, заяву позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено відчуження 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.156 ЦПК України, у якому просив скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року та замінити його на заборону відчуження однокімнатної квартири НОМЕР_1, загальною площею 32,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3

В обґрунтування клопотання посилався на те, що має намір продати зазначену квартиру на яку накладено заборону відчуження, проте, має у власності квартиру АДРЕСА_2, вартість якої становить 804050 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2018 року, повний текст якої складено 21 вересня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у цивільній справі №640/14051/17.

Ухала мотивована тим, що відповідачем не зазначено достатніх підстав для зняття заборони відчуження трьохкімнатної квартири та накладення обтяження на інший об'єкт, відповідачем не були спростовані доводи щодо ризиків неможливості ефективного виконання можливого рішення суду та зазначено про можливість внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі позовних вимог, що є підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання відповідача задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, постановленою на підставі припущень та неповного з'ясування обставин справи.

Вказує, що судом не взято до уваги про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 ціна якого складає 247095 грн., тоді як щодо позову третьої особи заходи забезпечення не вживалися. Вважає помилковими висновки суду відносно звіту про оцінку майна. Зазначає про свій намір виконати добровільно рішення суду, а не у виконавчому провадженні, тому зменшення вартості квартири з врахуванням суми виконавчого збору є безпідставною, а відсутність обтяжень на однокімнатну квартиру підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з"явились, представники сторін належним чином були повідомлені про час, місце і дату розгляду справи (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частин 1, 7, 8 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про заміну заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження трикімнатної квартири на заборону відчуження однокімнатної квартири, обгрунтовано зазначив про відмову у задоволенні цього клопотання.

Навів свої міркування щодо наданої оцінки однокімнатної квартири, а саме співмірності застосованого заходу забеспечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, оскільки не спростовують висновки суду щодо недоведеності вартості однокімнатної квартири .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 -залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2018 року-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді

А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року