РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/25052/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислової компанії «Омега-Автопоставка» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислової компанії» «Омега-Автопоставка»(надалі ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка») про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу. Просив скасувати наказ№ 912 -К від 18.07.2018 року «Про скорочення штату та зміни в штатному розкладі», скасувати наказ№1222-К від 24.09.2018 «Про звільнення у звязку із скороченням штату», поновити на роботі, стягнути оплату за вимушений прогул та моральну шкоду 5000 грн.

Звільнення вважає незаконним, оскільки скорочення штуту на підприємстві фактично не відбулося. Одночасно з повідомленням про наступне звільнення з роботи, відповідач прийняв ОСОБА_4, про що свідчать фотографії останнього на робочому місці. Можливо ОСОБА_4 прийнято на іншу формально посаду, проте функції він виконує виключно служби безпеки на підприємстві. Позивач не був допущений до робочого місця. Позивач звертався до правоохоронних органів про порушення трудових прав. Вважає, що мав при наявності двох неповнолітніх дітей, переважне право на залишення на роботі. Має достатню кваліфікацію та рівень освіти. Завдану моральну шкоду обґрунтував переживаннями, погіршенням стану здоровя та оцінив в 5000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задоволити. Представник відповідача позов заперечив за безпідставністю. У звязку з відсутністю позивача на робочому місці внаслідок тимчасової непрацездатності, пропозиції щодо можливого працевлаштування направлялись йому поштою. Жодної відповіді щодо запропонованих вакансій позивач не направив відповідачу. ОСОБА_4 прийнятий на посаду заступника завідувача складу. Завдання та посадові обовязки заступника завідувача складу не співпадають із завданнями і обовязками інспектора безпеки, що підтверджується посадовою інструкцією. Будь-який тиск щодо ОСОБА_1 не здійснювався. Твердження щодо не допуску ОСОБА_1 до роботи безпідставні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

За наказом №912-к від 18 липня 2018 року скорочено одну штатну одиницю:старшого інспектора(відділ безпеки(Київ) ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» ОСОБА_1 з 21.09.2018 року. З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 20 липня 2018 року.

За наказом №1222-к від 24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено у звязку із скороченням штату п.1.ст.40 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку у відповідності до чинного законодавства України, та компенсовано невикористану відпустку. З наказом ОСОБА_1 ознайомлено 24.09.2018 року.

За посадовою інструкцією Інспектор відділу безпеки належить до категорії спеціалістів. На посаду інспектора призначається особа, що має повну середню(неповну вищу чи базову вищу) освіту та стаж роботи відповідного напрямку; на посаду старшого інспектора призначається особа, що має вищу освіту та стаж роботи відповідного напрямку більше року.

ОСОБА_1 є батьком двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Підприємство самостійний субєкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торгівельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штратний розпис.(ст.62,64 Господарського кодексу України).

Цивільне та трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільності скорочення, оскільки власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників.

Центр зайнятості не був повідомлений про вивільнення ОСОБА_1, оскільки відповідно до ст..48 Закону України «Про зайнятість населення» на підприємстві не мало місце масове вивільнення-більше 20 осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що на підприємстві не було проведено скорочення штату, а виконання обовязків ОСОБА_1 як інспектора з безпеки фактично покладено на прийнятого на роботу ОСОБА_4 не підтверджено в судовому засіданні зібраними по справі доказами.

ОСОБА_4 прийнято на роботу в структурний підрозділ "Хмельницький склад" на посаду заступника завідувача складу та покладено обовязки за посадовою інструкцією щодо обслуговування товаро-матеріальних цінностей, їх приймання, передачі, розміщення, відвантаження та інше. В той час як на інспектора відділу безпеки покладено обовязки щодо контролю безпеки Хмельницького складу: контроль відсутності сторонніх осіб, контроль транспортних засобів при відвантаженні та прийманні товаро-матеріальних цінностей, контроль комплектації ящиків, ініціює та приймає участь у службових розслідуваннях та інше. Таким чином, посадові обовязки інспектора з безпеки та заступника завідувача складу відрізняються між собою. Фіктивність скорочення штату на підприємстві відповідача не доведена належними та допустимими доказами.

Представлені світлини позивачем не є беззаперечним доказом порушення відповідачем законодавства про працю та не підтверджують працевлаштованість на робочому місці та займаній ОСОБА_1 посаді іншої особи.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.(Постанова ВС від 12.12.2018 , справа №686/15517/16-ц)

У висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17, зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У висновку, викладеному в постанові Верховного суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, зазначено, що, оскільки обов'язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. (Постанова ВС від 30.05.2018 року, справа №695/2118/15-ц).

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Поняття кваліфікації включає в себе не лише освітній рівень працівника та стаж його роботи, а і здатність виконувати особливі доручення, то це поняття є оціночним(Постанова Верховного Суду України від 7.11.2011 року №6-45цс11.).

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Відповідачем відповідно до статті 49-2 КЗпП виконано обов'язок щодо забезпечення зайнятості вивільнюваних працівників, шляхом направлення позивачу пропозицій щодо наявних вакансій, у тому числі на посади інспектора з безпеки у структурних підрозділах підприємсnва. що розташовані в інших областях України. Повідомлення здійснені поштою 06.08.2018 року, 08.08.2018 року, 03.09.2018 року,07.09.2018 року на адресу позивача АДРЕСА_1, оскільки позивач був відсутній на робочому місці у звязку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується листами нерпацездатності. Реагування з боку позивача на вказані пропозиції не здійснено. Відповідач є таким, що виконав закріплений ст.49-2 КЗпП обов'язок, оскільки запропонував іншу роботу позивачу, направивши на його адресу відповідні пропозиції роботи.

Зважаючи на негативні характеристики позивача за матеріалами особової справи, наявність претензій щодо виконуваної ОСОБА_1 роботи, оціночний характер кваліфікації, суд не може прийти до висновку про високий рівень кваліфікації позивача. В тойже час, продуктивність праці позивача, яка зафіксована в особовій справі, порівняно з продуктивністю праці інших інспекторів, відповідно до штатного розкладу, є найнижчою, та не дає ОСОБА_1 права на першочергове залишення на роботі при скороченні відповідно до ст.42 КЗпП, навіть при наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Згідно, розяснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Порядок обчислення середньої заробітної плати визначено Постановою КМУ від 8.02.1995 року №100.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

ОСОБА_1 не довів суду здійсненя щодо нього тиску при звільненні з роботи, застосування щодо нього примусу.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою(ч.6 ст.82 ЦПК). Ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Вітушинської О.О. по скарзі ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄДР по заяві про вчинення начальником відділу безпеки Київського складу ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст..ст.172,173 КК України, а саме порушення законодавства про працю, про зобовязання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, не доводить винуватості особи та не дає можливості та підстави суду оцінити дії ОСОБА_5 як незаконні.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, неправомірність дій відповідача щодо звільнення останього, задання моральної шкоди, видання незаконних наказів, підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не доведені у встановленому порядку позивачем по справі та не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами під час розгляду справи.

У разі відмови у задоволені позову, в порядку передбаченому ст..41 ЦПК, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,40,42,49-2 КЗпП, ст.ст.62,64 ГК України, ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислової компанії «Омега-Автопоставка» про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, скасування наказів №912-К від 18.07.2018 року, №1222-К від 24.09.2018 року, відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач:Козачок ОСОБА_6, АДРЕСА_2.

Відповідач:ТОВ «ТПК»Омега-Автопоставка», Харківська область, Харківський район, смт.Васищеве, вул..Промислова 1.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2019 року.

Суддя: З.А.Чевилюк