КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 756/967/13-ц
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року (суддя Шевчук А.В.) за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві, стягувачі: ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»,

встановила:

заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 вересня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 161 582,17 доларів США та 598 184,15грн пені за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором.

У квітні 2019р. головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Дубас А.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань по заборгованості в рамках зведеного виконавчого провадження № 50038841 на загальну суму 3 622 150,86грн.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року подання задоволено, обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї у зведеному виконавчому провадженні ВП № 50038841, до складу якого входить два виконавчих провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 3 622 150,86грн.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою по скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Обґрунтовуючи заяву, боржник зазначала, що 10 квітня 2019 року у повному обсязі виконала свої зобов`язання перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» шляхом врегулювання заборгованості за кредитним договором у сумі майже 3 млн грн та має намір погасити заборгованість перед ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» за наявності грошових коштів, тому підстав для накладення обмежень не має.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року заяву задоволено, скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві

виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї у зведеному виконавчому провадженні ВП № 50038841, до складу якого входить два виконавчих провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 3 622 150,86грн, застосоване Оболонським районним судом міста Києва за ухвалою від 21 травня 2019 року у справі №6/756/597/19.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Стягувач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, оскільки ОСОБА_1 не надано належних доказів сплати заборгованості перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за виконавчим листом № 2/756/2239/14 в рамках зведеного виконавчого провадження № 50038841.

Крім того, стягувач зазначає, що судом не надана оцінка поданої ОСОБА_1 копії листа ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-44.21/31 від 5 квітня 2019р., яким повідомлено ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Браво» за кредитним договором № 5747620 від 10 жовтня 2007р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, в тому числі за Додатковою угодою № 9472391 від 20 серпня 2010р. до кредитного договору № 5747620 від 10 жовтня 2007р., та копії заяви ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-44.24/488 від 22 травня 2019р. про погашення боржником заборгованості, які мають суперечливу інформацію.

Також стягувач стверджує, що суд дійшов помилкового висновку про добровільне виконання боржником зобов`язань у зведеному виконавчому провадженні ВП № 50038841, так як надані нею сторінки з інформації про виконавчі провадження № 20427651 та № 20387309 не входять до складу зведеного виконавчого провадження ВП № 50038841.

Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.114, 115, 123, 124, 137, 138, 219, 220 т.2), своїх представників у жодне судове засідання не направили, представник банку направив суду листа про розгляд справи у його відсутність, покладаючись при винесенні судового рішення на розсуд суду (с.с.167 т.2), тому на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» - адвоката Матвійчука О.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Дубовського П.В., які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами документи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором у сумі 161 582,17 доларів США та 598 184,15грн пені за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 січня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який 2 жовтня 2014 року пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, де 3 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження № 44938404.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 3 лютого 2016 року виконавче провадження № 44938404 та виконавче провадження № 46944280, відкрите за заявою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», об`єднані у зведене виконавче провадження

№50038841.

23 квітня 2018 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулося до державного виконавця із заявою про вжиття заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона протягом чотирьох років ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї у зведеному виконавчому провадженні ВП № 50038841.

Задовольняючи заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 виконує свої зобов`язання у зведеному виконавчому провадженні № 50038841, не заперечує та погашає залишок заборгованості. Крім того, в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль Lexus RX 400 д/н НОМЕР_1 , автомобіль Toyota RAV 4 д/н НОМЕР_2 , машиномісце по АДРЕСА_3 .

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно частин 1 та 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні

Тобто законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Аналіз вказаних норм свідчить, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Разом з цим, матеріали справи таких доказів не містять, а заява ОСОБА_1 зводиться до фактичної незгоди з ухвалою суду від 21 травня 2019 року, якою обмежено її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України ухвала суду про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, є чинною, боржник її не оскаржувала, хоча отримала її копію 27 травня 2019 року (с.с.237 т.1), а отже, погодилася, що вона ухилялася від виконання рішення суду, а відтак колегія суддів не має правових підстав для висновку про незаконність ухвали, а також не має підстав для її перегляду.

За таких обставин, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції зобов`язаний був перевірити виконання боржником рішення суду саме після встановлення такого обмеження, що судом зроблено не було.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року ОСОБА_1 не було здійснено жодного

платежу і тільки після початку апеляційного розгляду 13 вересня 2019 року на рахунок Оболонського ВДВС внесено 3 000грн на погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 44938404 (с.с.129 т.2), боржник не з`являлася на виклики державного виконавця, не подавала декларацію про свої доходи та не здійснювала інших обов`язків, які на боржника покладає Закон України «Про виконавче провадження».

З наданих суду першої інстанції виписок про реалізацію майна вбачається, що вказане майно було реалізовано у рамках виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 4 768 33,27грн, а не у рамках зведеного виконавчого провадження №50038841.

Також суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що заперечуючи матеріальну можливість погашати заборгованість перед ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», разом з цим ОСОБА_1 , згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19 березня 2019р., з квітня 2014р. по грудень 2016р. 34 рази виїжджала за межі України у країни Європи, Африки, Росію (с.с.224 том 1).

Не зазначив суд першої інстанції і обставин, які свідчать про зміну боржником своєї поведінки стосовно виконання рішення суду після прийняття судового рішення про обмеження її у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Фактично суд першої інстанції переглянув своє судове рішення, хоча таких повноважень діючим процесуальним законом суду першої інстанції не надано.

Колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційної скарги про сумнівність наданих ОСОБА_1 доказів про погашення нею боргу перед ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», враховуючи наявність відомостей про переуступку банком 5 квітня 2019 року права вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , ТОВ «Фінансова компанія «Браво», оскільки ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» був належним чином повідомленим про розгляд заяви ОСОБА_1 і своїх заперечень проти її задоволення не висловив, а також не оскаржував ухвалу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановлені ухвали про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не були з`ясовані обставини справи, не оцінені надані докази, допущено порушення норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року скасувати,

заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження її у праві

виїзду за межі України залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк