Справа № 638/1026/19
Провадження № 2-з/638/202/19
УХВАЛА

іменем України

20 червня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Дергачова Віктора Сергійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

25 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 14.07.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 658588,85 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят п`ять копійок).

19 лютого 2019 року через канцелярію суду від представника Позивача, адвоката Дергачова В.С., надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2 , а саме:1/2(одну другу) приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Відповідач вже довгий час не вчиняє будь-яких спроб відшкодування завданої шкоди, від добровільного відшкодування відмовляється, що дає Позивачу всі підстави побоюватись, що така позиція Відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даному позову.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.2 ч.1ст.150ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від22грудня 2006року №9«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

З вищенаведених роз`яснень вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування майнової шкоди, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 01.11.2018 року о 08 год. 40 хв., де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta державний номерний знак НОМЕР_4 , в районі будинку № 72 по проспекту Науки в м. Харкові, проїхала на заборонений червоний сигнал світлофору та відповідно скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим відповідно завдано матеріальні збитки.

На підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2018 року у справі № 638/16874/18 суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із допущенням нею порушень вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, а саме проїзд на сигнал світлофору, який забороняє рух та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень 00 коп.

Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 658 588, 85 грн. ( шістсот п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят п`ять копійок), це відповідно є різницею між фактичним розміром понесеної шкоди і страховою виплатою здійсненою Позивачеві страховою компанією.

Як зазначено у позовній заяві, згідно висновку оцінювача ОСОБА_3 від 09.11.2018 року ( Звіт № 12/11/18 про оцінку колісного транспортного засобу) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Volkswagen Tiguan д.н.з НОМЕР_5 ОСОБА_1 за наслідками ДТП становить 748 588,85 грн.

Власником автомобілю Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_4 ОСОБА_4 була застрахована цивільно-правова відповідальність на підставі полісу страхування серії АМ 6023940 у АТ «СК «Мега-гарант» (м. Харків, вул. Донець-Захаржевського, 6/8).

У зв`язку з чим, на даний час, Позивачеві ОСОБА_5 страховою компанією АТ «СК «Мега-гарант» виплачено відшкодування завданої шкоди в сумі 90 000 грн.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, а саме різниця між фактичним розміром понесеної шкоди і страховою виплатою, як вже зазначалося вище, становить 658 588, 85 грн. ( шістсот п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят п`ять копійок).

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить Ѕ приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідною інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що вартість майна відповідача складає 72133,00 грн.

Виходячи із значного розміру завданої матеріальної шкоди та відсутності бажання відповідача відшкодувати зазначену шкоду в добровільному порядку, є необхідність у забезпеченні даного позову саме шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно.

У протилежному випадку відповідач буде мати можливість перереєструвати належне їй майно на інших осіб, що значною мірою ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що цілком імовірне, враховуючи відсутність наміру відповідача відшкодувати шкоду добровільно або визнати заявлені вимоги.

Крім того, будь-яке інше майно, яке перебуває у власності відповідача, наразі відсутнє. А тому накладення арешту на належне відповідачу майно забезпечить повноцінне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника позивача, адвоката Дергачова Віктора Сергійовича, в інтересах ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 14.07.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення позовних вимог позивача - задовольнити .

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

-1/2 (одну другу) житлового будинку з надвірними будівлями, загальної площею 60,4 кв.м., житловою площею 20,4 кв.м, що знаходиться за адресою:: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 20174677, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Ухвалу направити компетентним органам, для відповідної реєстрації.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.