Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 127/24525/16-ц

провадження № 61-34017св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2017 року у складі судді Бар`яка А. С. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Голоти Л. О., Кучевського П. В., Рибчинського В. П.,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог заяви

У листопаді 2016 року позивач Публічне акціонернетовариство«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), звернувся до суду позовом, у якому з урахуванням зменшення позовних вимог, просить стягнути на його користь з відповідачів заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами 23 лютого 2007 року кредитним договором у розмірі 34 766,18 доларів США та понесених збитків, до яких увійшли 3 % річних за період з 20 грудня 2010 року по 30 червня 2015 року (за мінусом часткового виконання рішення суду) у розмірі 272 948,98 грн, всього - 316 069,53 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого АКІБ "УкрСиббанк" надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою 12,3 % річних, з кінцевим строком повернення 21 лютого 2021 року. У забезпечення виконання зобов`язань за відповідним кредитним договором між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 98188 від 23 лютого 2007 року.

Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 07 грудня 2010 року у справі № 2-1765/10, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 22 січня 2010 року склала 39 001,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 312 399,06 грн. Однак позивач вважає, що відповідач належним чином не виконав у повному обсязі зобов`язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість по процентах за користування кредитом станом на 26жовтня 2016 року у розмірі 33 047,79 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту у зв`язку з порушенням позичальником взятих на себе зобов`язань, визначив дату повернення кредиту на 22 січня 2010 року (дата звернення до суду), а нарахування процентів відбулось з 22 січня 2010 року по 26 жовтня 2016 року після реалізації позивачем своїх прав відповідно до умов договору, передбачених пунктами 1.2.2, 11.1, та частиною другою статті 1050 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України). Суд не застосував позовну давність, оскільки відмовив у задоволенні позову за його безпідставністю.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд залишаючи рішення суду першої інстанції без змін виходив із того, що позивач звертаючись до суду з попереднім позовом про стягнення заборгованості відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання. Між сторонами існують лише невиконані грошові зобов`язання, подвійна відповідальність порушує права боржників, підстав для стягнення процентів у розмірі, визначеному договору, строк дії якого закінчився немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та здійснити перерозподіл судових витрат, мотивуючи свою вимогу неправильними застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди попередніх інстанції дійшли неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та не звернули увагу на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-12066цс15, відповідно до якої Верховний Суд України дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» та витребувано справу із суду першої інстанції.

На виконання вимог підпункту 4 першого розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 02 червня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Судами встановлено, що 23 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Сума кредиту 45 000,00 доларів США, що еквівалентно 227 250,00 грн за курсом НБУ (пункт 1.1 договору).

Строк повернення кредиту встановлений графіком, але в будь-якому випадку не пізніше 21 лютого 2014 року ( пункт 1.2.2 договору).

23 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 98188.

Додатковою угодою № 1 від 30 січня 2009 року кінцевий термін повернення кредиту змінено на 21 лютого 2021 року, аналогічні зміни додатковою угодою № 1 від 30 січня 2009 року внесено і до договору поруки.

Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 07 грудня 2010 року, солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором за № 0 1) від 23 лютого 2007 року в сумі 39 001,13 доларів США, що в еквіваленті складає 312 399,06 грн, пеню - 4 413,47 грн, неустойку - 500,00 грн, загальна сума заборгованості складає 317 382,53 грн. Із змісту рішення вбачається, що дана заборгованість виникла станом на 22 січня 2010 року та складається з суми простроченого основного боргу - 34 817,55 доларів США, в еквіваленті 278 888,58 грн; прострочених процентів - 4 183,58 доларів США, в еквіваленті 33 510,48 доларів США, пені та неустойки.

Відповідно до довідки-розрахунку, наданого банком, заборгованість за кредитом в сумі 34 817,55 доларів США складається із процентів, нарахованих після 22 січня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку (пеню) припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Такий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Оскільки позивач самостійно, скористався своїм правом на вимогу дострокового повернення кредиту, достроково припинив на майбутнє дію кредитного договору та змінив строк виконання зобов'язання, у нього не було підстав для нарахування відсотків після закінчення строку кредитування, а також неустойки (пені), обумовленої цим договором.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, нарахованих після закінчення строку кредитування, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-12066цс15 не приймаються, оскільки Велика Палата Верховного Суду своєю постановою від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц відступила від вказаної правової позиції. Інші доводи касаційної скаргине дають підстав для скасування оскаржених судових рішень та загалом зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель