Справа № 444/677/19
Провадження № 2/444/789/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Рава-Руська міська рада Жовківського району про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , 3-тя особа Рава-Руська міська рада про зобов"язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що подані ним звернення до міської ради м. Рава-Руська 12.08.2015 р., 11.11.2016 р., 11.08.2017 р., 04.05.2018 р. щоб ОСОБА_2 привів свою земельну ділянку в належний стан відповідей так і не отримав.

Зазначає, що ОСОБА_2 насадив вздовж межі, яка становить 33 м сосни лісові, 80 см від межі і вони виросли висотою більше 6 м. Також вказує на те, що за роз`ясненням звертавася до Департаменту архітектури і розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. З аналогічним зверненням звернувся в Жовківський відділ містобудування та архітектури та отримав відповідь, відносно якої відстань від зовнішніх стін до осі стовбура дерев повинна бути 5 метрів.

Крім цього зазначає, що Рава-Руська міська рада від 19 серпня 2017 р. за № 1200/02/17 повідомила, що комісією встановлені факти порушення, та складено акт, який надіслано ОСОБА_2 .

Вказує, що на його думку в даному випадку є порушення ст. 103 ЗК України - добросусідство, ст. 104 ЗК України - шкідливий вплив на сусідню земельну ділянку, ст. 105 ЗК України - виснаження сусідньої земельної ділянки.

Крім цього вказує, що в даному випадку обмеження в реалізації права власності полягає у виснаженні сусідньої земельної ділянки і її затінення, перешкоджанні використання на ній рослинності. Звертає увагу на те, що вся земельна ділянка вкрита щетиною сосни, яку доводиться постійно прибирати.

Також вказує, що згідно з Державними будівельними нормами «ДБН 360-92 Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» віддаль від будинків і споруд до осі дерев повинна бути 5 м., однак в дійсності вони розташовані на відстані 80 см. У зв`язку з чим був змушений звернутись до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Просить такі задоволити.

Відповідач в судовому засіданні щодо позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовні заяву та просить відмовити позивачу у його вимогах у повному обсязі. Додатково пояснив, що ті вимоги на які посилається позивач є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки позивач не надав суду правовстановлюючі документи на земельну ділянку, право на яку він захищає, тобто не довів наявність у нього права власності на право користування земельною ділянкою, без цього у нього не може виникнути право на негаторний позов щодо захисту неіснуючого у нього права. В заяві не доведено позивачем, що посаджені дерева будь яким чином порушують його право влсника та створюють перешкоди для користування чи розпоряджання своїм майном, оскільки жодним чином не затінюють ділянку позивача, а тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду листа в якому просить дану справу розглядати без представника Рава-Руської міської ради. Окрім цього вказав, що у вирішенні справи повністю покладається на рішенні суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окрім того суд врахує, те, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України, встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Право на звернення до суду за захистом, як передбачено ст. 3 ЦПК, має особа у разі порушення права.

Відповідно до вимог п.г,е ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України одними із обов`язків землекористувачів є: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільовового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ч. ,2 ст. 103 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

З фотокопій долучених сторонами до матеріалів справи вбачається, що біля дерев`яної огорожі висаджено дерева лісової сосни.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не надав суду правовстановлюючі документи на земельну ділянку, право на яку він захищає, а саме не довів наявність у нього права власності на право користування земельною ділянкою.

Також позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь яких доказів того, що висаджені лісові дерева на ділянці відповідача ОСОБА_2 затіняють і виснажують його земельну ділянку. Тобто відсутній висновок експерта чи заключення спеціаліста, тобто офіційний документ посадової особи, яка б мала на це відповідне ліцензоване право. Окрім цього, як вбачається з схеми забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 , поданій до позовної заяви, співвласниками даної земельної ділянки являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 А отже лише ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть звертатися до суду з даним позовом, як забудовники (землекористувачі) земельеої ділянки, а не позивач ОСОБА_1 , оскільки його права жодним чином не порушені.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки він є неналежним позивачем, а тому до задоволення не підлягає.

Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

А відтак, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є необгрунотованими та безпідставними, не ґрунтуються на чинному в Україні законодавстві та є непідтвердженими, а тому немає підстав їх задоволення.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд.

У Х В А Л И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.