Справа № 503/1199/19
Провадження № 2/503/634/19
УХВАЛА

19 листопада 2019 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши відповідні положення діючого законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позові просила неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею.

Статтею 160 СК України встановлено, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Зміст позовної заяви не містить будь-якого обґрунтування щодо наявності спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини.

Відповідач проти проживання дитини з матір`ю не заперечує, відповідно й відсутнє порушене право, що свідчить про відсутність предмета спору.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 255, 258 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №503/1199/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали

Суддя Б.С. Сердюк