№ 201/7757/13-ц
провадження 4-с/201/32/2019
УХВАЛА

11 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області, про визнання незаконними і скасування постанов державного виконавця від 17 червня 2014 року та від 02 жовтня 2014 року, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 07 березня 2019 року звернувся до суду зі скарго, заінтересовані особи: державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області, про визнання незаконними і скасування постанов державного виконавця від 17 червня 2014 року та від 02 жовтня 2014 року, зобовязання вчинити певні дії.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Перевіривши матеріали скарги, а також оцінивши надані і добуті докази, вважаю за необхідне відмовити заявнику в поновленні строку для звернення до суду з вказаною скаргою та з урахуванням зазначеного вищевказану скаргу залишити без розгляду, оскільки її було подано після закінчення строку встановленого ЦПК України, так як вказаний строк обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, однак як вбачається з матеріалів справи, заявник повинний був дізнатися та знав про можливі порушення його прав та законних інтересів, а саме: згідно даних автоматизованої системи документообігу суду заявник з 2015 року неодноразово звертався до суду зі скаргами у звязку з примусовим виконанням рішення суду по справі 201/7757/13-ц, втому числі і щодо оскарження вище вказаних постанов державного виконавця. Крім того з урахуванням зазначеного та викладеного суд розцінює критично наведені підстави для поновлення строку звернення з цією скаргою та не може їх взяти до уваги з метою поновлення вказаного строку, оскільки слід звернути увагу, що рішення, які заявник просить визнати незаконними та скасувати, були вчинено державним виконавцем ще у 2014 році, однак з вказаною скаргою до суду останній звернувся до суду лише 07 березня 2019 року, тобто з значним пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з вказаною скаргою, отже, вищезазначене та викладені обставини свідчать про те, що заявник пропустив передбачений законом строк для звернення до суду з цією скаргою не з поважних причин, а з інших підстав і підстав для поновлення цього строку немає та не наведено.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Цивільно процесуальний кодекс України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Вирішення судом питання дотримання строку звернення до суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з цим заявником на підтвердження наведених обставин, які зумовили пропуск строку подання скарги до суду, не подано жодних доказів, отже відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду пропущений з поважних підстав.

Таким чином, наведені заявником обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску десятиденного строку звернення до суду зі скаргою. Інших доводів та відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку матеріали скарги не містять, а тому скаргу слід залишити без розгляду.

При прийнятті такого рішення, мною також враховане те, що заявник, будучи обізнаним про наявність рішення суду, яке набрало законної сили і яким з нього стягнуті грошові кошти і знаючи, що ним рішення не виконане, мав змогу самостійно на сайті Міністерства юстиції України у вільному доступі в розділі Автоматизована система виконавчого провадження та Єдиний реєстр боржників переглядати інформацію про наявність (відсутність), стан відкритих виконавчих проваджень щодо нього.

Розяснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 185, ст. ст. 126-127, 258-261, 353, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку для звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області, про визнання незаконними і скасування постанов державного виконавця від 17 червня 2014 року та від 02 жовтня 2014 року, зобовязання вчинити певні дії.

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області, про визнання незаконними і скасування постанов державного виконавця від 17 червня 2014 року та від 02 жовтня 2014 року, зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду та повернути заявнику.

Розяснити ОСОБА_1, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 11 березня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя