Справа № 574/1050/19
Провадження № 2/574/450/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 листопада 2019 року Буринський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Куцан В.М.
з участю секретаря судового засідання Божок В.М. в присутності
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири, розташованої по АДРЕСА_1 . За цією адресою також значиться зареєстрованою її дочка ОСОБА_2 , яка близько 10 років тому виїхала проживати до Російської Федерації. На неодноразові прохання знятися з реєстрації остання не звертає уваги, але це впливає на право позивачки в отриманні субсидії та тягне додаткові фінансові витрати. Вважала, що відповідачка втратила право на проживання у вище згадані квартирі.
В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, доповнивши, що реєстрація відповідачки в її квартирі створює для неї суттєві незручності в частині оплати комунальних послуг, отримання субсидії та користування своїм майном.
Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надала.
За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожна окремо, підтвердили, що відповідачка близько 10 років не проживає в квартирі позивачки, добровільно виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації.
Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира, розташована по АДРЕСА_1 , що вбачається з показів позивачки, копії свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту, довідки ТОВ «Буринське БТІ» та розпорядження органу приватизації (а.с.5,9-12).
З довідок Буринської міської ради (а.с.13,18) вбачається, що за вказаною адресою значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2 , що також підтверджується поясненнями позивачки.
Між тим, встановлено, що ОСОБА_2 близько 10 років не користується та не проживає в квартирі за вказаною адресою, виїхавши до Російської Федерації та не є її співвласником, що підтверджується показами позивачки та свідків.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст.405 цього Кодексу встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 своєї постанови від 02.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 в добровільному порядку виїхала з квартири і вже протягом десяти років не проживає в ній і не несе будь-яких витрат на її утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що остання втратила право на користування квартирою, у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, керуючись 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК Української РСР, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_3 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 28.11.2019 року.