Справа № 486/1256/19
Провадження № 2/486/538/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Архіповій К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 27.01.2001 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому шлюбні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить про його розірвання.

В судове засідання сторони не з`явилися, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказав, що підтримує позовні вимоги, відповідач зазначила, що визнає позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4 . На примирення сторони не згодні.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 27.01.2001 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 3.

Сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористався таким правом та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. На примирення сторони не згодні.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи позиції сторін, суд вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

Таким чином, у відповідності до ст. 113 СК України, відповідачу ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору то, судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 768.40 грн., (а.с. 1), відшкодуванню на його користь не підлягає.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 110, 105, 112-115 СК України, ст.ст. 2-13, 76-81, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Арбузинського району Миколаївської області, за актовим записом № 3, розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін