Справа №538/1636/19
Провадження по справі №2/538/603/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Лохвиця Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради, Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права на земельну ділянку (частку, пай), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДПДГ "Вирішальне" з 23.09.1983 року по 14.04.2003 року, що підтверджується записами у трудовій книжці.

У 2007-2010 роках на території Вирішальненської сільської ради проводилося розпаювання земель ДПДГ "Вирішальне", яке було реформовано у комунальне підприємство "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. 21.11.2007 року Протоколом № 1 загальних зборів КП "Вирішальне" було погоджено списки працівників та пенсіонерів, які набули право на земельну частку (пай) із земель, що перебували у постійному користуванні КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради.

ОСОБА_1 був включений до списку на приватизацію земель КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району під № 425, але з невідомих причин був виключений з даного списку і Сертифікат на право на земельну частку (пай) на нього не виписувався.

Про порушене право позивачу стало відомо лише в березні 2017 року, коли для огляду в Вирішальненській сільській раді йому було надано протокол № 1 від 20.11.2007 року, де зазначено прізвище позивача під № 29.

19.03.2019 року ОСОБА_1 була надана довідка № 264 Вирішальненської сільської ради про те, що на території адміністративного підпорядкування сільської ради розмір земельної частки (паю) становить 4,68 умовних кадастрових гектарів.

Як пояснює позивач, діями посадових осіб Вирішальненської сільської ради та КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради його було безпідставно позбавлено права на земельну частку (пай), а тому враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) комунального підприємства "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

В судове засідання позивач по справі не з"явився, від нього надійшла заява про підтримання уточнених позовних вимог, справу просить розглядати без його участі.

Відповідач : КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради на розгляд справи не з"явилося, належним чином повідомлене про розгляд справи.

Відповідач: Вирішальненська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, не заперечують щодо задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДПДГ "Вирішальне" з 23.09.1983 року по 14.04.2003 року, що підтверджується записами у трудовій книжці.

У 2007-2010 роках на території Вирішальненської сільської ради проводилося розпаювання земель ДПДГ "Вирішальне", яке було реформовано у комунальне підприємство "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. 21.11.2007 року Протоколом № 1 загальних зборів КП "Вирішальне" було погоджено списки працівників та пенсіонерів, які набули право на земельну частку (пай) із земель, що перебували у постійному користуванні КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради.

ОСОБА_1 був включений до списку на приватизацію земель КП "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району під № 425, але з невідомих причин був виключений з даного списку і Сертифікат на право на земельну частку (пай) на нього не виписувався.

Про порушене право, позивачу стало відомо лише в березні 2017 року, коли для огляду в Вирішальненській сільській раді йому було надано протокол № 1 від 20.11.2007 року, де зазначено прізвище позивача під № 29.

19.03.2019 року ОСОБА_1 була надана довідка № 264 Вирішальненської сільської ради про те, що на території адміністративного підпорядкування сільської ради розмір земельної частки (паю) становить 4,68 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції Закону України № 2196-ХІІ від 13.03.1992 року), який діяв на той час і був чинний зазначено: документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розміру земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Постанова № 7 від 16.04.2004 року) з змінами і доповненнями, зазначено, що невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка є членом КСП (ВАТ) не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колетивну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 (із змінами) - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Як встановлено, ОСОБА_1 було безпідставно позбавлено права на земельну частку (пай) КП "Вирішальне" шляхом виключення його з списку на приватизацію земель КП "Вирішальне", чим самим було порушено право особи на земельну частку (пай).

З огляду на вказані норми чинного законодавства суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст. 23 ЗК України, ст. 328 ЦК України, Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільний справ", Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради, Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права на земельну ділянку (частку, пай) - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай) комунального підприємства "Вирішальне" Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь