Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 754/6114/16-ц

провадження № 61-717св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Коммерцбанк АГ, ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Шахової О. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Коммерцбанку АГ, ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про визнання підприємницької практики нечесною, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовнузаяву мотивовано тим, що він з липня 2010 року укладав із ПАТ «Банк Форум» договори банківського вкладу. При укладенні відповідних договорів він керувався публічно-фінансовою звітністю ПАТ «Банк Форум», яка оприлюднена на офіційних сайтах Національного банку України. При цьому позивач зазначав, що капітал ПАТ «Банк Форум» не відповідав вимогам законодавства України, що призвело до подальшого віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Установчими документами Коммерцбанку АГ передбачено, що предметом його діяльності є лише придбання часток у підприємствах, які за кордоном здійснюють банківську діяльність, без права на здійснення банківської діяльності, проте фактично Комерцбанк АГ здійснював саме банківську діяльність та управління діяльністю ПАТ «Банк Форум».

Коммерцбанк АГ та ОСОБА_2 , як власники істотної участі ПАТ «Банк Форум», незаконними діями щодо викривлення публічних відомостей про реальний фінансовий стан ПАТ «Банк Форум» ввели його в оману при укладенні ним договорів банківських вкладів, за якими ПАТ «Банк Форум» насправді не мав можливості виконати свої зобов`язання внаслідок його фактичної неплатоспроможності.

Ураховуючи викладене, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просив визнати підприємницьку практику Коммерцбанку АГ щодо ОСОБА_1 , пов`язану зі створенням омани фінансової надійності ПАТ «Банк Форум» на момент укладення договорів на банківське обслуговування у ПАТ «Банк Форум» з ОСОБА_1 від 15 липня 2010 року № 2630/09/266659, від 11 липня 2011 року № 2630/1100/379573, від 06 лютого 2012 року № 263L/1100/442237, від 09 серпня 2012 року № 263L/1100/486237, нечесною. Стягнути з Коммерцбанку АГ на його користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 41 765 євро, суму завданих прямих збитків у розмірі 285 134 грн 06 коп. та 12 500 грн, суму завданих непрямих збитків (упущеної вигоди) у розмірі 6 736,18 євро, на відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Судом за клопотанням позивача були залучені до участі в справі у якості відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Форум». Позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму завданої майнової шкоди в розмірі 41 765 євро, суму завданих прямих збитків у розмірі 285 134 грн 06 коп. та 12 500 грн, суму завданих непрямих збитків (упущеної вигоди) у розмірі 6 736,18 євро, на відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

25 травня 2017 року ОСОБА_1 подав клопотання про залишення без розгляду позовних вимог у частині стягнення суми майнової шкоди в розмірі акцептованої Фондом гарантування вкладів вимоги кредитора за банківським вкладом за договором від 21 березня 2013 року № 263L/1100/569664 у розмірі 662 675 грн 69 коп. (т. 3 а.с. 13).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Коммерцбанку АГ, ОСОБА_2 , ПАТ «Банк Форум» про визнання підприємницької практики нечесною, відшкодування майнової та моральної шкоди в частині стягнення суми майнової шкоди у розмірі акцептованої Фондом гарантування вкладів вимоги кредитора за банківським вкладом за договором від 21 березня 2013 року № 263L/1100/569664 у розмірі 662 675 грн 69 коп. (т. 3 а.с. 15).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано підприємницьку практику Коммерцбанку АГ щодо ОСОБА_1 , пов`язану «зі створення омани фінансової надійності» ПАТ «Банк Форум» на момент укладення договорів на банківське обслуговування у ПАТ «Банк Форум» з ОСОБА_1 від 15 липня 2010 року № 2630/09/266659, від 11 липня 2011 року № 2630/1100/379573, від 06 лютого 2012 року № 263L/1100/442237, від 09 серпня 2012 року № 263L/1100/486237, нечесною.

Стягнуто з Коммерцбанку АГ на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 6 736,18 євро та 619 530 грн 69 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд вважає доведеним позивачем факт отримання інформації, якою ОСОБА_1 був введений в оману щодо фінансової надійності ПАТ «Банк Форум» на момент зазначених договорів на банківське обслуговування.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2014 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до компанії Єрнаміо Консалтинг ЛТД, ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Банк Форум», треті особи з самостійними вимогами щодо предмета спору: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про стягнення коштів (№ 757/16901/14-ц), яке набрало законної сили, встановлено відсутність вини компанії Єрнаміо Консалтинг ЛТД та ОСОБА_2 у тому, що ПАТ «Банк Форум» доведено до неплатоспроможності. Суд вважав вимоги позивача в частині стягнення різниці курсу валют та упущеної вигоди у вигляді не отриманих позивачем відсотків за договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому розмір майнової шкоди становить 619 530 грн 69 коп., розмір відсотків - 6 736,18 євро.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 285 134 грн 06 коп., суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, зазначаючи, що отримання правової допомоги не може бути віднесено до категорії майнової шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вину ОСОБА_2 у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Банк Форум», суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Банк Форум» проходить процедуру ліквідації, строк якої продовжено до 15 червня 2018 року, тому задоволення вимог кредиторів, непокритих гарантованою сумою відшкодування здійснюється тільки в порядку, передбаченому Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року виправлено описку в тексті рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, виключено з тексту резолютивної частини такий абзац: «Визнати підприємницьку практику Коммерцбанку АГ щодо ОСОБА_1 , пов`язану зі створення омани фінансової надійності ПАТ «Банк Форум» на момент укладення договорів на банківське обслуговування у ПАТ «Банк Форум» з ОСОБА_1 від 15 липня 2010 року № 2630/09/266659, від 11 липня 2011 року № 2630/1100/379573, від 06 лютого 2012 року № 263L/1100/442237, від 09 серпня 2012 року № 263L/1100/486237, нечесною» (т. 14 а.с. 57).

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідачів йому завдано майнову та моральну шкоду. Відповідно до положень статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті здійснюється в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день початку ліквідації банку, з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Грошові кошти, що становлять суму різниці у курсі валют, не можуть бути визнанні збитками на підставі статей 22, 1166 ЦК України. На час звернення позивача до суду з позовом у ПАТ «Банк Форум», вкладником якого він був, вже була введена тимчасова адміністрація та розпочата процедура ліквідації. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей закон є пріоритетним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредитора за рахунок майна банку. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Короткий зміст касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції про не підтвердження належними та допустимими доказами вини відповідачів, не відповідають дійсності. Наслідком дій ОСОБА_2 стала неплатоспроможність ПАТ «Банк Форум», що завдало збитків позивачу. Отже, на його переконання, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено, що особа обмежена у відшкодуванні збитків виключно сумою, визначеною Фондом гарантування вкладів фізичних осіб як сума відшкодування вкладу. Відшкодування вкладу та відшкодування збитків не є тотожними поняттями, відшкодування збитків включає в себе не тільки витрати, які особа зазнала у зв`язку із втратою майна, а й витрати, які особа зробила або повинна зробити для відновлення порушеного права. Також суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин статтю 52Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що грошові кошти, що становлять суму різниці у курсі валют, не можуть бути збитками на підставі статей 22, 1166 ЦК України. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції порушив принцип змагальності сторін, оскільки розглянув справу за відсутності позивача та його представника, незважаючи на те, що представником позивача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Коммерцбанку АГ, в якому останній просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, оскільки воно прийняте при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою судді Верховного Суду від 16 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 14 березня 2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до Коммерцбанку АГ, ОСОБА_2 , ПАТ «Банк Форум» про визнання підприємницької практики нечесною, відшкодування майнової та моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій установлено, що між позивачем та ПАТ «Банк Форум» були укладені такі договори банківського вкладу: від 15 липня 2010 року № 2630/09/266659, від 11 липня 2011 року № 2630/1100/379573, від 06 лютого 2012 року № 263L/1100/442237, від 09 серпня 2012 року № 263L/1100/486237 (т. 1 а.с. 134).

Відповідно до рішення комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 15 лютого 2008 року № 44 прийнято рішення про надання Коммерцбанку АГ письмового дозволу на опосередковане, а Коммерцбанку Аусландсбанкен Холдинг АГ - на пряме придбання істотної участі у розмірі 60 % статутного капіталу Акціонерного комерційного банку «Форум» (19 квітня 2010 року найменування було змінено на ПАТ «Банк Форум»).

Рішенням комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 26 лютого 2010 року № 122 Коммерцбанк АГ надано письмовий дозвіл на опосередковане, а Коммерцбанку Аусландсбанкен Холдинг АГ - пряме збільшення істотної участі до розміру 89,25478 % статутного капіталу ПАТ «Банк Форум».

Відповідно до витягу з реєстру суб`єктів господарської діяльності, розділ В місцевого загального суду м. Франкфурт-на- Майні Коммерцбанк Аусландсбанкен Холдинг АГ є юридичною особою, основним видом діяльності якої є «прибуток від майнової участі в інших компаніях, які здійснюють банківську діяльність та надають фінансові послуги за кордоном, беруть участь у створенні, утриманні та управлінні такими компаніями, їх розвитку та ведення справ. Товариство не може надавати здійснювати банківські операції відповідно до параграфа 1 Закону про кредитні операції, операції відповідно до параграфа 1 Закону про інвестиції компанії та операції відповідно до параграфа 34С Закону про підприємницьку діяльність» (т. 2 а.с. 65-73)

Таким чином, на час укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» договорів банківського вкладу від 15 липня 2010 року № 2630/09/266659, від 11 липня 2011 року № 2630/1100/379573, від 06 лютого 2012 року № 263L/1100/442237, від 09 серпня 2012 року № 263L/1100/486237 Коммерцбанк АГ був опосередкованим, а Коммерцбанк Аусландсбанкен Холдинг АГ - прямим власником істотної участі Акціонерного комерційного банку «Форум».

У період дії цих договорів 29 жовтня 2012 року «Коммерцбанк Аусландсбанкен Холдинг АГ» продав свою частку у статутному капіталі банку у розмірі 96,1 % компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД», останній власник зазначеної компанії - ОСОБА_2

21 березня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладено договір банківського вкладу № 263L/1100/569664, за умовами якого позивач розмістив свій вклад у розмірі 41 765 євро на рахунку № НОМЕР_1 строком з 21 березня 2013 року до 26 березня 2014 року (включно) з процентною ставкою за депозитом 7,25 % річних та правом поповнення суми депозиту (т. 1 а.с. 131).

Листом від 27 грудня 2013 року позивач надав згоду (акцепт) на прийняття публічної пропозиції (оферти) ПАТ «Банк Форум», розміщеній на його сайті, в якій просив після закінчення договору банківського вкладу від 21 березня 2013 року № 263L/1100/569664 розмістити депозит у сумі 41 765 євро на вклад «Прибутковий» в іноземній валюті на умовах, розміщених на сайті ПАТ «Банк Форум», строком на два роки - з 26 березня 2014 року до 26 березня 2016 року.

Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних (т. 2 а.с. 195).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 березня 2014 року № 14 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня до 13 червня 2014 року (т. 2 а.с. 196).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 з 16 червня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини активів і зобов`язань на користь приймаючого банку (т. 2 а.с. 197).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2016 року № 840 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на два роки, до 15 червня 2016 року включно (т. 2 а.с. 199).

Підставою для віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних є пункт 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме: зменшення розміру регулятивного капіталу та нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та іншими нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до довідки від 17 жовтня 2016 року № 8333, виданої ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_1 визнано кредитором та включено його кредиторські вимоги до четвертої черги із перерахуванням всієї суми заборгованості за вказаним договором у розмірі 41 765 євро за курсом Національного банку України на 13 червня 2014 року, що становить 662 675 грн 69 коп (т. 2 а. с. 168).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідальність банку за своїми зобов`язаннями визначена статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Виходячи з положень цієї статті банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Власники істотної участі, керівники банку (крім керівників відокремлених підрозділів банку) за фіктивне банкрутство, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності банку несуть відповідальність. На власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов`язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних

Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Таким чином, особа, яка вимагає стягнення відшкодування шкоди з власників істотної участі у банку та/або їх керівників, повинна довести факт заподіяння такої шкоди цими особами, розмір зазначеної шкоди та надати докази наявності причинного зв`язку між невиконанням зобов`язань і заподіяною шкодою.

Судами встановлено, що Консалтинг АГ продав свою частку у статутному капіталі ПАТ «Банк Форум» у розмірі 96,1 % компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» 29 жовтня 2012 року. Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Правові наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банку визначено статтею Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

ОСОБА_1 визнано кредитором та включено кредиторські вимоги до четвертої черги із перерахуванням усієї суми заборгованості за вказаним договором (т. 1 а.с. 21).

Стаття 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що Національний банк України повинен визнати банк неплатоспроможним, якщо сума регуляторного капіталу є меншою, ніж одна третина від мінімального рівня, встановленого законодавством України, що на станом на 2012-2013 роки становив 40 млрд грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до «Єрнаміо Консалтинг ЛТД», ОСОБА_2 , третя особа -ПАТ «Банк Форум», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення коштів, було встановлено, що зі звіту по перевірці процесів адміністрування кредитів та забезпечення департаменту внутрішнього аудиту ПАТ «Банк Форум» за квітень 2013 року, станом на момент придбання компанією «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» акцій ПАТ «Банк Форум» недооцінка резерву на покриття збитків ПАТ «Банк Форум» складала 2,4 млрд грн, а фактичний розмір регуляторного капіталу ПАТ «Банк Форум» становив мінус 1,194 млрд грн. Отже, беручи до уваги той факт, що на момент придбання компанією «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» мажоритарного пакету акцій ПАТ «Банк Форум» його регулятивний капітал фактично мав від`ємне значення і відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вже був неплатоспроможним, вина компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» та ОСОБА_2 у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності відсутня.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем вимог позову, зокрема наявності вини відповідачів та причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю ОСОБА_2 і ліквідацією банку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме власник істотної участі ПАТ «Банк Форум», тобто ОСОБА_2 , не вжив дієвих і своєчасних заходів з фінансування й підтримки цього банку для проведення його діяльності відповідно до вимог законодавства, що призвело до подальшого погіршення фінансових показників його діяльності та неможливості своєчасного виконання банком зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що до ОСОБА_2 , як власника істотної участі у ПАТ «Банк Форум», застосовувалися будь-які заходи впливу за порушення вимог законодавства України у сфері банківської діяльності, оскільки його вина у настанні неплатоспроможності банку не встановлена й не доведена.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність вини ОСОБА_2 у настанні неплатоспроможності ПАТ «Банк Форум» та відсутність підстав для покладення на нього відповідальності за зобов`язаннями банку перед позивачем, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог, є правильним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що грошові кошти, які становлять суму різниці у курсі валют, не можуть бути збитками на підставі статей 22, 1166 ЦК України.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та шкодою; вина особи, яка завдала шкоду, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 18 травня 2016 року № 6-237цс16.

Тобто, «курсова різниця» жодним чином не може бути упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток.

Курсова різниця - різниця, яка є наслідком відображення однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Також суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що на час звернення позивача до суду в банку, вкладником якого він був, вже була введена тимчасова адміністрація та розпочата процедура ліквідації.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей закон є пріоритетним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредитора за рахунок майна банку.

Відповідно до статей 52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна банку після повного задоволення вимог кредиторів попередньої черги; вимоги кредиторів вважаються погашеними у разі, якщо при завершенні ліквідаційної процедури вони залишилися незадоволеними у зв`язку з недостатністю майна.

За змістом статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Конкретний розмір збитків, завданих кредиторам, зокрема розмір вимог кредиторів, які не покриваються наявними активами банку, можна встановити після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу банком майна та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, який визначено положеннями статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин відсутні підстави стверджувати те, що позивач вже зазнав майнової шкоди, оскільки його вимоги в порядку реалізації процедури ліквідації підлягають погашенню у порядку черговості.

За змістом частин першої та п`ятої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Беручи до уваги, що порушення прав позивача не було, а також те, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про стягнення майнової шкоди, то ця вимога також не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачів майнової та моральної шкоди на користь позивача відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що судом не було враховано поважності причин неявки позивача та його представника ОСОБА_7 у судове засідання 30 листопада 2017 року, є безпідставними, оскільки позивач та його представник у судовому засіданні 23 жовтня 2017 року, надаючи пояснення у справі, не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення. Вони були повідомлені про подальший розгляд справи 30 листопада 2017 року, але в судове засідання не з`явилися. Представником позивача ОСОБА_7 подано заяву про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду вважала за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника, виходячи з недоведеності ними поважності причин неявки в судове засідання. Оскільки надана представником позивача довідка щодо стану здоров`я позивача свідчила про його звернення до лікувального закладу станом на 29 листопада 2017 року та не містила у собі дані щодо перебування ОСОБА_1 30 листопада 2017 року на лікарняному, госпіталізацію тощо, що унеможливлювало його явку до суду (т. 14 а.с. 194-197)

Отже, проведення судового засідання 30 листопада 2017 року за відсутності позивача та його представника,які були повідомлені завчасно, не є обмеженням у доступі до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції порушив принцип змагальності сторін, оскільки розглянув справу, незважаючи на клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, Верховний Суд визнає необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 305 ЦПК України 2004 року суд відкладає розгляд справи за клопотанням сторони лише у разі визнання зазначених причин неможливості явки у судове засідання поважними.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк