Дата документу 03.12.2019
Справа № 501/1719/19
03 грудня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Петрюченко М.І.
за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації/прозживання: АДРЕСА_1
відповідача ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3
третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження: м. Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд. 33
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав,
сторони в судове засідання не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення та
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 31 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою ло ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року по 18 січня 2017 року.
Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач з 2016 року не виконує батьківські обов`язки щодо виховання і утримання дітей, не піклується про їх стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не виявляє щодо них батьківської уваги і турботи. Не навідує дітей в школі і в дитячому садочку, не відвідує батьківські збори, розвитком та поведінкою дітей не цікавиться.
Станом на 31 січня 2019 року виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 91 517,29 грн., оскільки відповідач практично за весь період часу аліменти не сплачував.
3. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з`явився, будь-які пояснення та заяви до суду не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представники позивача та третьої особи надали до суду заяви про закінчення розгляду справи по суті без їх участі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
7. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року.
8. В шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 12).
9. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , а також повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 12 квітня 2019 року (а.с.13-15) ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьком записаний ОСОБА_2 (а.с.13, 14).
10. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 січня 2017 року шлюб, зареєстрований 09 серпня 2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано (а.с.10).
11. Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07 вересня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку/доходів (а.с.17-17 об.).
12. Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні від 29 травня 2019 р. позивач з трьома дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 41).
13. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області від 24 травня 2019 року № 01/15-877 діти перебувають під наглядом дитячої поліклініки з народження, та відвідують дитячу поліклініку у супроводі матері. За наглядовий період батька дітей не спостерігали (а.с.43).
14. Відповідно до психолого-педагогічних характеристик від 23 травня 2019 року, 27 травня 2019 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 навчаються в ЗОШ №3 м.Чорноморська Одеської області, батько жодного разу не з`являвся в школі, не телефонував учителю (а.с.45, 46).
15. Згідно розрахунку Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби станом на травень 2019 року рахується заборгованість зі сплати аліментів у сумі 98 369,29 грн. (а.с.40 об., 68).
16. Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування № 1-17-555 від 25 липня 2019 р. (а.с.45, 46), доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.60-61).
V. Оцінка Суду.
17. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.
Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).
18. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.
З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому "якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції).
19. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:
Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
20. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).
Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист „прав і свобод" дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.
21. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач практично участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуєються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умов для отримання ними належного виховання, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК, є підставою для позбавлення батьківських прав.
22. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дітей без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").
23. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі „Мамчур проти України".
24. Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дітей, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.
В ситуації, що розглядається розлучення відповідача з дітьми відбулось ще задовго до розгляду даної справи в суді. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов`язків.
Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між ним і дітьми, не зміняться в бік розлучення батька з дітьми, які разом не проживають.
Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дітей.
Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дітей.
25. Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дітьми та батьком склались таким чином, що вони протягом достатнього періоду свого життя (понад двох років) проживають окремо від батька, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані "інтереси дитини" в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).
26. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батька, оскільки він з ними не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька зі своїми дітьми.
Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дітьми.
Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169) поновити себе у батьківських правах.
27. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в її сімейне життя та при визначенні „якнайкращих інтересів дитини".
Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так і змінити своє відношення до виховання дитини.
28. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться „якнайкращі інтереси дітей", оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
29. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
30. Отже, у зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір на користь позивачки компенсується за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282,354 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Іллічівська Одеської області, судовий збір в розмірі 768,40 грн.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
5. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Повний текст рішення складено 03 грудня 2019 року.
Суддя Іллічівського міського
суду Одеської області М.І.Петрюченко