Справа № 450/458/19 Провадження № 2-др/450/6/19
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" вересня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Кіпчарського М.О.,
секретаря судового засідання Микитів Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,-
07.08.2019 року представник позивача, Олешко Т.О., звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання стягнення з відповідачів втрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.
Згідно ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, та представником позивача подано всі наявні докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу, суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи та вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3.2рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими субєктами права.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано наступні докази: договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ВЕСТЛЕКС» № 20/2019 від 04.02.2019 року, ордер серії ЛВ № 156916 про надання правової допомоги ОСОБА_1 , детальний опис виконаних робіт адвокатом, квитанція про оплату правничої допомоги , відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила на користь Адвокатського об`єднання «ВЕСТЛЕКС» 10 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 20/2019.
Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 450/458/19, та мотивувальної частини рішення суду у вказаній справі від 10.07.2019 року вбачається, що вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу була заявлена представником позивача та розглянута судом, однак дана вимога не відображена в резолютивній частині рішення суду.
Тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.
Оскільки згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у випадку часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача 1.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 270, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_3 Т ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 450/458/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.
В іншому резолютивну частину рішення залишити без змін.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України

СуддяМ. О. Кіпчарський