Справа № 333/1400/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пров. Млиновий, 3) до ОСОБА_2 (Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул.. Гоголя, 4/10), третя особа: орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, 32) про визнання права проживання та користування нерухомим майном.

В обґрунтування заяви зазначив, що до Комунарського районного суду м.Запоріжжя подана позовна заява до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права проживання та користування нерухомим майном (житловим будинком).

Враховуючи, що звернення з цим позовом до суду є способом захисту своїх житлових прав, яким чиниться перешкода у вигляді припинення надання житлово-комунальних послуг за заявою власниці будинку - відповідачки у справі, виникла потреба у забезпеченні позовних вимог.

Таким забезпеченням у відповідності до ст.150 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії, заборона іншим особам вчиняти щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Тобто цими нормами передбачається як заборона відповідачці - ОСОБА_3 - вчиняти будь-які дії, які можуть призвести до припинення надання житлово-комунальних послуг (водо- , та газо-, та електропостачання), наприклад, подавати відповідні заяви до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ТОВ «.Запоріжгаз збут», КП «Водоканал», так і заборона вказаним особам припиняти надання відповідних послуг.

Також необхідне відновлення надання таких послуг, відсутність яких унеможливлює користування житловим приміщенням його цільовим призначенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Однак припинення надання комунальних послуг відповідними організаціями які не є сторонами по справі жодним чином не стосуються питання визнання права проживання та користування нерухомим майном. Отже заява не може бути задоволена у звязку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 153, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: ОСОБА_4