КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2071/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 12 червня 2018 року у складі судді Кондратенко О.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, треті особи: ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО), Національного банку України, про зобов'язання вчинити дії, визнання дій неправомірними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій ФГВФО щодо погашення позачергово уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» - ОСОБА_2 кредиторських вимог Національного банку України на загальну суму 194401983 грн. 78 коп., які обліковуються в реєстрі ПАТ «Банк Камбіо» у 7-й черзі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України - заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підставою звернення ОСОБА_1 із позовною заявою до суду загальної юрисдикції стало закриття ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2018 року (справа №826/11262/16) провадження у справі та набрання вказаної ухвали законної сили.

Враховуючи те, що згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, а ОСОБА_1 оскаржує дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо дій у ліквідаційній процедурі, яка триває у ПАТ «Банк Камбіо», а не виплат, які гарантовані Фондом, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника Національного банку України, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо позачергового відшкодування уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» - ОСОБА_2 кредиторських вимог Національного банку України на загальну суму 194 401 983 грн. 78 коп., які обліковуються в реєстрі ПАТ «Банк Камбіо» у 7-й черзі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, районний суд виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Між тим, такі висновки районним судом зроблено з порушенням норм процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, і не є спором у зв'язку процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.

Однак, з таким висновком районного суду погодитися не можна, остільки районний суд належно не з'ясував зміст вимог та того, що позивачем фактично оскаржуються дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які вчиняються під час ліквідаційної процедури, що триває у ПАТ «Банк Камбіо», а не виплат, які гарантовані Фондом.

При цьому, судом першої інстанції залишилися без врахування висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» граничного розміру відшкодування за вкладами. Вимоги поза межами гарантованої державою суми грошових коштів підлягають до розгляду в порядку цивільного судочинства. (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15, від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15).

З матеріалів убачається, що позивач отримав гарантовану суму 200 000 грн. і не заявляє з цього приводу вимог до відповідача.

У справі, що переглядається, позивач звернувся із позовними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з посиланням на те, що під час ліквідаційної процедури було вчинено дії з коштами ПАТ «Банк Камбіо», які надійшли від реалізації майна (погашення цінних паперів) банку і були направлені з порушенням черговості встановленої ст. 52 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак - прав та інтересів ОСОБА_1, як кредитора 4-ї черги.

Окрім цього, залишилося без врахування суду першої інстанції ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2018 року (справа № 826/11262/16), якою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи ФГВО на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Міністерство фінансів України, Головне територіальне управління Національне управління Національного банку України у м. Києві і Київській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Зі змісту вказаної ухвали убачається, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 були аналогічні вимоги : про визнання неправомірними дій ФГВФО щодо погашення позачергово уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» - ОСОБА_2 кредиторських вимог Національного банку України на загальну суму 194401983 грн. 78 коп., які обліковуються в реєстрі ПАТ «Банк Камбіо» у 7-й черзі (а.с.19,20 виділених матеріалів ).

За таких обставин, ухвала районного суду, як постановлена на неповно з'ясованих обставинах справи, з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: