Провадження № 2/369/4496/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

за участю секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна.

Свої вимоги мотивує тим, що його дружина, ОСОБА_2 у 2006 році звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини. За результатами розгляду справи був виданий виконавчий лист №2-1746 від 26.06.2006 року Києво- Святошинським районним судом Київської області про стягнення аліментів.

В свою чергу, відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинскього районного управління юстиції у Київській області відкрив виконавче провадження №3639395 та своєю постановою №195/6 від 28 лютого 2008 року наклав арешт на належну йому праві власності 1/4 частину домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

У січні 2019 року йому стало відомо, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, 31 липня 2009 року було завершено на підставі постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнень. Забогованість станом на 13.04.2009 року становила 14532,91 гривні.

Станом на 05 листопада 2018 року заборгованість фактично була погашена, про що свідчить заява ОСОБА_2 до виконавчої служби.

На підставі вищевказаного просив суд зняти арешт з належної йому на праві власності 1/4 частини домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 6954088), який накладений постановою №195/6 від 28 лютого 2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис №6954088 від 04 квітня 2008 року про заборону його відчуження, накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області №195/6 від 28 лютого 2008 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, у якій позов підтримала, просила задовольнити.

Згідно з ч. 1ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути позов у їх відсутність.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

28.02.2008 року державним виконавцем Києво-Святошинського ВДВС Київської області, при здійсненні виконавчого провадження № 3639395, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-1746, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 26.06.2006 р. щодо стягнення аліментів, було винесено постанову про накладення арешту на належну позивачу ОСОБА_1 на праві власності 1/4 частину домоволодіння та заборону його відчуження.

05.11.2018 року 3-тя особа ОСОБА_2 звернулася до держаного виконавця з заявою про закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки заборгованість по аліментах повністю погашена.

Державний виконавець листом від 04.01.2019 р. за № 199 відмовив у задоволенні заяви за відсутності підстав для зняття арешту з майна та роз`яснено право на звернення до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону).

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За наведених обставин арешт на 1/4 частину належного майна позивача порушує його право власності, оскільки ОСОБА_1 позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися на власний розсуд своїм майном, яке є або може бути у його власності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки заборгованість по сплаті аліментів погашена, проте арешт з майна боржника не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є або може бути, наведені факти вказують на наявність та достатність підстав для зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 19, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 15, 16, 316, 317, 321, 391 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з належної позивачу ОСОБА_1 на праві власності 1/4 частини домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 6954088), який накладений постановою №195/6 від 28 лютого 2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис №6954088 від 04 квітня 2008 року про заборону його відчуження, накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області №195/6 від 28 лютого 2008 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М.Д. Медведський