Справа № 466/9558/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючої судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Львівгаз» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди., -

у с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійсним розрахунок збитків, завданих споживачем внаслідок порушення Правил надання послуг з газопостачання «наявність несанкціонованого газопроводу, який врізаний в систему газопостачання і через який здійснюється несанкціонований відбір природного газу» в розмірі 157932,86 грн.; стягнути з ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 15000 грн. моральної шкоди за безпідставне відключення від газопостачання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.01.2018 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . На момент придбання будинку жодних боргових зобов`язань у ОСОБА_2 перед ПАТ «Львівгаз» не було. Проте, в червні 2018 року позивачу надійшов рахунок від 18.05.2018 року на оплату 157932,86 грн. за не облікований об`єм природного газу.

Однак, при купівлі даного будинку ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що будинок газифіковано відповідно до чинних правил, ПАТ «Львівгаз» отримав кошти за стандартне приєднання, у будинку встановлено лічильник на газопостачання та укладено відповідний договір з ПАТ «Львівгаз». У зв`язку із чим, позивач відмовилася оплачувати 157932,86 грн, внаслідок чого їй було припинено газопостачання без будь-якого попередження.

Позивач вважає, що такими діями ПАТ «Львівгаз» завдало їй моральну шкоду, яка виразилася у порушенні нормальних побутових умов життя. Крім того, розуміння того, що на неї покладають обов`язок по сплаті чужого боргу призвело до її переживань, погіршення відносин із оточуючими та в родині. У зв`язку із чим просить стягнути з ПАТ «Львівгаз» моральну шкоду у розмірі 15000 грн. Крім того просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10364,50 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач ПАТ «Львівгаз» просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що ОСОБА_1 не може бути позивачем у даній справі, оскільки порушення допустив ОСОБА_2 Крмі того, у відзиві зазначено, що позивачем не долучено до матеріалів справи відомостей з яких виходила позивач визначаючи суму моральної шкоди. Відтак, у даній вимозі також просили відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В подальшому у судові засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.01.2018 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,0600 га.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на праві приватної власності належить вищевказаний будинок.

При купівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 жодних боргових зобов`язань перед ПАТ «Львівгаз» не було, що стверджується квитанцією по оплаті за спожитий газ за грудень 2017 року.

В червні 2018 року ОСОБА_1 отримала рахунок на оплату №000379050 від 18 травня 2018 року на суму 157932,86 грн за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що 09.11.2017 року працівниками ВЕБ ПАТ «Львівгаз» складено акт про порушення, відповідно до змісту якого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, який врізаний в систему газопостачання і через який здійснюється несанкціонований відбір природного газу. За результатами розгляду даного акту про порушення №000038 від 09.11.2017 року Центральною комісією ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення прийнято рішення про його задоволення та нараховано ОСОБА_2 157932,86 грн.

Натомість, з листа начальника Львівського відділу реалізації ТОВ «Львівгаз збут» №Lv2 3.0-Лв-5892-0918 від 04.09.2018 року вбачається, що нарахування за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 проводилось згідно з показів газового лічильника та діючих цін на природний газ для побутових споживачів. Станом на 31.07.2018 року переплата за спожитий природний газ на показник лічильника 2750 кубічних метрів складала 1112,48 грн.

Внаслідок того, що ОСОБА_1 відмовилася оплачувати 157932,86 грн за порушення, які нею не допускалися, ПАТ «Львівгаз» припинив газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, відділ НКРЕКП у Львівській області визнав неправомірним акт про порушення №000038 від 09.11.2017 року через недотримання ПАТ «Львівгаз» вимог пунктів 2, 3, 4, 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем в частині складання акту про порушення та здійснення донарахування об`ємів природного газу гр. ОСОБА_1 23.01.2019 року Центральною комісією ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу скасовано акт про порушення від 09.11.2017 року №000038 та відновлено газопостачання.

Відтак, позивач стверджує, що внаслідок недбалості ПАТ «Львівгаз» їй завдано моральну шкоду, яка виразилася у порушенні її нормальних побутових умов життя, оскільки житловий будинок, в якому вона проживає було відключено від газопостачання. Крім того, ОСОБА_1 зазнала переживань внаслідок того, що на неї було покладено обов`язок по сплаті великої суми заборгованості за порушення, які вона не допускала. ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках прямо передбачених законодавством. Умовами для покладення на особу відповідальності за шкоду, заподіяну іншій особі, є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками та вина заподіювача.

Отже, для застосування деліктної відповідальності на підставі статті 1167 ЦК України необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Суд приходить до висновку, що неправомірні дії ПАТ «Львівгаз» безумовно завдали ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки у житловому будинку останньої тривалий час було відключено газопостачання не через її вину, що створило їй некомфортні умови проживання та призвело до постійних переживань. Відтак, з ПАТ «Львівгаз» слід стягнути 15000грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 .

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним розрахунку збитків завданих споживачем внаслідок порушення Правил надання послуг з газопостачання в розмірі 157932,86 грн суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Видача розрахунку збитків не є правочином, оскільки не має ознак, визначених ст.202 ЦК України. Тому, у задоволенні позовної вимоги щодо визнання розрахунку недійсним слід відмовити.

Крім того, щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Львівгаз» витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 133 ЦПК України, витрати пов`язані із розглядом справи відносяться до судових витрат.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_1 долучено договір про надання правової допомоги від 28.11.2018 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Роюк Л.І., акт виконаних робіт із детальним описом робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат в розмірі 10364,50 грн., а також розрахункову квитанції серії АА №3813.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 10364,50 грн. витрат на правову допомогу згідно з актом виконаних робіт адвокатом.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Львівгаз» на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10364,50 грн (десять тисяч триста шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" в доход держави 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Львівгаз», , 79039, м.Львів, вул.Золота, 42.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва