Справа № 172/1111/19
Провадження № 2/172/494/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на підставі спадкування переходить право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрований відповідач по справі. Однак фактично ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з травня 2014 року. Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає їй здійснювати своє право власності житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді від 24.09.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи у його відсутність не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.10.1998 року, що зареєстрований Придніпровською товарною біржею, належить житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок зареєстрований за ОСОБА_3 Синельниківським міжміським бюро техінвентаризації 15 жовтня 1998 року за реєстровим № 13.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3
24 вересня 2012 року у Третій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3
Згідно з довідкою, виданою Чаплинською селищною радою Васильківського району Дніпропетровської області 10.06.2019 року ОСОБА_3 дійсно проживала на день своєї смерті по АДРЕСА_1 та мала склад сім`ї: донька ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 , онук ОСОБА_4 , а згідно з довідкою селищної ради від 24.06.2019 року позивачка дійсно проживає за вказаною вище адресою та її сім`я складається із чоловіка ОСОБА_2 , сина ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_5 .
Фактично ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року, що підтверджується актом складеним 24.06.2019 року депутатом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.

На підставі ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у зв`язку з недоведеністю позивачем належними, достовірними та допустимими доказами факту належності їй на праві власності житлового будинку, оскільки наданий позивачем в якості доказу витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі не підтверджує виникнення у позивачки права власності на будинок.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Битяк