Дата документу 17.01.2019
Справа № 320/8457/18
Провадження № 2/320/560/19
17 січня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Горбачової Ю.В.,
з секретарем с/з - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму упущеної вигоди в розмірі 7 083,00 грн. та судові витрати понесені по справі в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу ОСОБА_2, на праві приватної власності належить автомобіль марки Renault Master, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 09.06.2018 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, належний йому автомобіль марки Renault Master, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, в результаті чого знаходився на обслуговуванні СТО ПП ОСОБА_4 з 09.06.2018 по 26.06.2018. Автомобіль на місце ремонту було доставлено евакуатором. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.06.2018 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. На момент ДТП та по теперішній час, він, як ФОП ОСОБА_2, згідно договору № 29-07/16 від 29.07.2016, здійснював та здійснює перевезення ТОВ «Нова пошта» автомобілем НОМЕР_2, та отримував дохід, але у звязку з пошкодженням автомобіля з вини відповідача ОСОБА_3, він не мав змоги отримувати дохід з 09.06.2018 по 26.06.2018. Відповідно до актів виконаних робіт за останні 6 місяців 2018 року, його середній дохід склав 12 583,00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 30.06.2018 року, його дохід складає 5 500 грн., тобто сума упущеної вигоди позивача складає 7 083,00 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати суму упущеної вигоди. В зв'язку з тим, він вимушений звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2018 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за місцем реєстрації та проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 832119, виданого Центром 1442 на підставі договору купівлі-продажу № 669 від 09.03.2016 року автомобіль марки Renault Master, випуску 2004 року, номер шасі (кузова, рами) VF1FDCVL530165727, вантажний фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6-7).
29.07.2016, між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта», укладено договір № 29-07/16 про перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с.8-14).
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.06.2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди та подальшого ремонту автомобіля позивач не мав змоги отримувати дохід з 09.06.2018 по 26.06.2018.
Відповідно до актів виконаних робіт за період з грудня 2017 року по травень 2018 року, середній дохід позивача склав 12 583,00 грн. (а.с.17-21).
Відповідно до акту виконаних робіт від 30.06.2018 року, дохід позивача складає 5 500 грн. (а.с.22), тобто сума упущеної вигоди складає 7 083,00 грн., яка залишилась невідшкодованою.
Пунктом 6 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична особа або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.
Отже, при обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок щодо доведення розміру тих доходів, які особа отримала б у випадку не посягання на її право, покладається на позивача.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Із змісту ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на вимоги закону, а також те, що винними діями ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода пошкодженням транспортного засобу, яким володів позивач, внаслідок чого він не міг отримати заробіток, який мав зазвичай, будь яких доказів на спростування позовних вимог відповідач в строк, встановлений законом та ухвалою судді про відкриття провадження не надав, а тому з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути суму упущеної вигоди в розмірі 7 083,00 грн.
Таким чином, розмір упущеної вигоди позивача становить 7 083,00 грн.
З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, а тому вони підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 247, 259, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, ст. 22 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму упущеної вигоди в розмірі 7 083 (сім тисяч вісімдесят три) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
СУДДЯ: Ю.В. Горбачова