Справа № 453/1296/18
№ провадження 2/453/61/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 січня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я., розглянувши у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу запозовом Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської районної державної адміністрації Львівської області до ОСОБА_1, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня», про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_2 26.10.2018 року звернувся до суду в інтересах держави в особі Сколівської РДА Львівської області з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього кошти у сумі 2 699,72 грн., які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Ухвалою судді від 14.12.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на 17.01.2019 року без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розгляд справи по суті відбувся 17.01.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2018 року у справі № 453/468/18, відповідача визнано винниму вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя та знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська центральна районна лікарня» 23.10.2017 року, на що закладом охорони здоровя на лікування потерпілого затрачено кошти у сумі 2699,72 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму.

Відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 14.12.2018 року.

Заяв, клопотань від позивача та відповідача у зазначеній цивільній справі, пов'язаних із розглядом справи, до суду не надходило.

Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз'яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, - немає.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так,вироком Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, на підставі ст. 75 КК України відповідача звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобовязано відповідача періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Даний вирок набрав законної сили, і є преюдиціальним при розгляді даної справи.

Вина відповідача доведена, відтак згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено і те, що гр. ОСОБА_3 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя та знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська центральна районна лікарня» 23.10.2017 року, розмір затрачених коштів на лікування потерпілого від вказаного вище кримінального правопорушення становить2699,61 грн..

В силу ст. 1206 ЦК України особа, котра вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину.

Відтак, зважаючи на те, що вирок суду від 26.06.2018 року щодо відповідача на день розгляду справи є чинним, вбачається причинний звязок між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого ОСОБА_3 на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська центральна районна лікарня», а тому відповідач зобовязаний відшкодувати понесенні закладом охорони здоров'я витрати на лікування цього потерпілого.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому такий підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81-82, 89-90, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської районної державної адміністрації Львівської області до ОСОБА_1, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня», про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Сколівської районної державної адміністрації Львівської області на рахунок № 8733, відкритий у Сколівському УДКСУ, МФО 825014, , кошти у сумі 2699 (дві тисячі шістсот девяносто девять) грн. 72 коп., які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Прокурор: Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_2; 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 89.

Позивач:Сколівська районна державна адміністрація Львівської області, місцезнаходження: 82600, Львівська області, м. Сколе, м-н. Незалежності, буд. 1; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056397.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальний заклад Сколівсьокої районної ради «Сколівська центральна районна лікарня»; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Стрийська, буд. 29; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 01997372.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне рішення суду складено 18 січня 2019 року.

Суддя В.Я. Микитин