Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , за участю секретаря судового засідання Кадимової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду зі спільним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1, де і проживають у теперішній час. У квартирі також зареєстровані відповідачі - донька позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та її малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які у 2015 році виїхали до Російської Федерації на постійне проживання. З цього часу ОСОБА_3 не несе жодних обов'язків зі сплати житла та комунальних послуг, не приймає участі у поточному ремонті квартири, усі витрати, пов'язані з утриманням житла, несуть позивачі. Факт перебування відповідачів зареєстрованими у зазначеній квартирі перешкоджає позивачам реалізовувати своє право на володіння цим нерухомим майном. У зв'язку із чим просили визнати ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Представник позивача ОСОБА_1 за дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3, діюча також в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Маріупольської міської Бартош Н.О. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2004 року, виданим Управлінням міського майна міської ради м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить в рівних частках квартира АДРЕСА_1. Право власності на квартиру 11.01.2005 року зареєстроване у Маріупольському бюро технічної інвентаризації за № 9496808.

03 листопада 2012 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 891. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_2.

Згідно інформації з Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 50-126-1311 від 11.09.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається із довідки б/н, виданої 18.09.2018 року Муніципальною бюджетною установою міського округу м.Подольську «Багатофункціональний центр надання державних та муніципальних послуг», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 31.05.2018 року по 31.05.2019 року дійсно зареєстрована за місцем перебування за адресою: АДРЕСА_4, разом із нею зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7. Також на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, 25.06.2016 року відділенням УФМС Росії по Новгородській області в Новгородському районі виданий паспорт громадянина Російської Федерації серія 49 16 142340.

Крім того, як вбачається зі складеної власноруч ОСОБА_3 заяви від 12.10.2018 року, посвідченої нотаріусом Подільського нотаріального округу Московської області Степановим О.Ю., відповідач не заперечувала проти зняття її та малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту № 42 від 15.11.2018 року, складеного головою КСН «Азов'є», у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають з 2010 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та заперечується самим відповідачем, що ОСОБА_3 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають за адресою: АДРЕСА_1, більше восьми років без поважних причин, що також підтверджується актом КСН «Азов'є».

За таких обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_3 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають визнанню такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263-265, 283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими особами, які беруть участь у справі, на рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складно 21 січня 2019 року.

Суддя: Н. В. Литвиненко