Справа № 686/1317/15-ц
УХВАЛА

06.02.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.

при секретарі Ніколайчук А.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2, представника ДВС - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Хмельницької області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Хмельницької області ОСОБА_3, в обґрунтування якої вказав, що у Деражнянському районному відділі ДВС ГТУЮ Хмельницької області перебуває виконавче провадження про примусове виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання нашого сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 20% частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21.01.2015 року і до повноліття дитини. Не зважаючи на відсутність роботи та регулярного заробітку, ОСОБА_4 намагався регулярно сплачувати аліменти у тому розмірі, який визначений за рішенням суду. Станом на 01.02.2018 року за 2015-2017 роки по аліментним зобовязаннням була переплата в сумі 1369,45 грн., що підтверджується копією довідки-розрахунку. У лютому ОСОБА_4 сплатив авансом на користь стягувана на утримання сина аліментів у сумі 7000,0 грн. Проте, вже у грудні 2018 року ОСОБА_4 дізнався з довідки-розрахунку, видану станом на 01.10.2018 року, що за всі ці роки у нього існує значна заборгованість зі сплати аліментів. Зокрема, за 2015 рік зявилася заборгованість у сумі 4210,5 грн.; за 2016 рік - 3406,0 грн., за 6 місяців 2017 року - 3647,6 грн., а всього за всі три роки - на суму 10772,5 грн.

При визначенні суми заборгованості державний виконавець Деражнянського районного відділу ДВС ОСОБА_3 допустив помилку, неправильно визначив для сплати суми аліментів за мінулі роки, що призвело до безпідставно нарахованої заборгованості. З огляду на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування аліментних зобовязань, слід зазначити наступне.

Єдиним заробітком скаржника за всі ці роки були ремонтні роботи на дахах на території області. Але це були не регулярні заробітки і виконувалися вони, як правило, у літній період часу. Що ж до платежів у зимовий період, то такі платежі здійснювались не регулярно, оскільки скаржник не мав стабільного заробітку. Періодичні поїздки за кордон на тимчасові заробітки не покращили матеріального становища скаржника. Крім цього, в даний час ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_7 і від цього шлюбу є спільна дитина - син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, у дружини є син від першого шлюбу, який проживає з ними. Таким чином, всі зароблені кошти йшли на сімю, а також сплату аліментів на користь ОСОБА_5, а відтак, скаржник вважає, що значної заборгованості по аліментам не допускав.

Окрім того, в період тимчасового безробіття сума аліментів мала б обраховуватися відповідно до правил ч.2 ст. 195 СК у редакції, що діяла на той час. Зокрема, «.. .якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує». Враховуючи наведену норму, розмір заборгованості по аліментах за період безробіття (січень 2015 року - червень 2017 року) мав би обраховуватися, виходячи з фактичного заробітку, який отримував скаржник, маючи не регулярний дохід.

Проте, як вбачається з наданої довідки-розрахунку станом на 01.10.2018 року, орган ДВС обрахував розмір заборгованості за той період, виходячи з правил нової редакції ст.195 СК, прийнятої відповідно до Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року, де розмір заборгованості платника аліментів, який не працював, визначався виходячи з середньої заробітної плати для працівника даної місцевості, що не відповідало закону, оскільки вказана норма набрала чинності тільки 08.07.2017 року.

Таким чином, скаржник вважає, що починаючи з січня 2015 року і по червень 2017 року органом ДВС було неправильно застосовано положення ч. 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та не виконано встановлений ст.195 Сімейного кодексу України порядок визначення розміру заборгованості за аліментами, який діяв як у попередній, так і у нині діючій редакціях. Внаслідок неправильно обрахованої заборгованості, скаржнику зайво нараховані до сплати суми аліментів, що не відповідає дійсності. Просить суд поновити строк на оскарження дій державного виконавця та визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Хмельницької області ОСОБА_3 щодо нарахування заборгованості по аліментах за період із січня 2015 року по червень 2017 року в розмірі 10772,50грн. за виконавчим листом № 2/686/1680/15 від 27.02.2015 року.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник стягувача в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, заборгованість по сплаті аліментів розрахована відповідно до вимог закону, просить в задоволенні скарги відмовити.

Старший державний виконавець Дилян О.В. в судовому засідання вимоги скарги не визнав, та пояснив, що оскільки ОСОБА_4 з 21.01.2015 року по червень 2017 року працевлаштований не був, існувала заборгованість по сплаті аліментів, у звязку з цим аліменти нараховувались відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, а саме, заборгованість за аліментами платника аліментів, якій не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою України не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 20% частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21.01.2015 року і до повноліття дитини.

З розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що за час примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів, зявилася заборгованість за 2015 рік у сумі 4210,5 грн.; за 2016 рік - 3406,0 грн., за 6 місяців 2017 року - 3647,6 грн., а всього за всі три роки - на суму 10772,5 грн.

Скаржник ОСОБА_4 не працює з 10.08.2007 року, про що свідчить довідка виконкому Нижнянської сільської ради Деражнянського району від 05.12.2018 року № 747.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 2,3 ст. 195 Сімейного кодексу України (в редакції ЗУ № 1404 від 02.06.2016 року) передбачено, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Щодо редакції ч.2.3 ст. 195 Сімейного кодексу України чинної на час звернення скаржника до суду, то вказаною статтею визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. (на час вирішення скарги)

Проте скаржник ОСОБА_4 не працює з 10.08.2007 року, і на час визначення заборгованості по аліментах не працював, а тому державний виконавець правомірно обчислював заборгованість виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається протягом 10 днів з дня коли особа дізналась, або мала дізнатись про порушення свого права.

Розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.10.2018 року ОСОБА_4, отримав лише в грудні 2018 року, отже строк пропущено з поважних та є підстави для його поновлення.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані із розглядом скарги, покладаються на заявника, у звязку із відмовою у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 195 Сімейного кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Хмельницької області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2019 року.

Суддя С. Стефанишин