Номер провадження: 22-ц/813/7766/19
Номер справи місцевого суду: 521/969/18
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення вартості недоврахованої електроенергії,

встановив:

17 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна Компанія (далі -ПАТ «ЕК) Одесаобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення вартості недоврахованої електроенергії.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_2 є споживачем ПАТ «ЕК Одесаобленерго» відповідно до відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , на підставі якого Південний РЕМ постачає електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою мешкає і ОСОБА_1 , яка користується електроенергією через той самий прилад обліку, що й особа, на яку відкритий особовий рахунок, а тому у даному випадку також є споживачем електричної енергії.

07.11.2017 року уповноваженими представниками Південного РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» була проведена перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідність споживання електричної енергії Правилам користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями), які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, (далі - ПКЕЕН). В ході проведення перевірки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку електричної енергії, а саме: встановлення комутаційного апарата прихованою електропроводкою в прихованому місці з розривом ввідного кабелю. Електроенергія споживається, лічильником не враховується».

Оскільки заборгованість відповідачів перед позивачем склала 7433,64 грн., яку відповідачі не сплачують, то позивач вимушений звернутися з цим позовом до суду.

В ході розгляду справи ПАТ «ЕК Одесаобленерго» змінило свою назву на АТ «Одесаобленерго».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року позов АТ «Одесаобленерго» було задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією та заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 7433,64 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго» судовий збір в розмірі 1762 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року та постановлення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

18 жовтня 2019 року від АТ «Одесаобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вони просили рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення (а.с. 227-230).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 03.12.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 03.12.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (а.с.227-230), колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго» збитків за необліковану електричну енергію у розмірі 7433,64 грн., районний суд виходив із того, що в АТ «Одесаобленерго» виникло право вимагати повернення безпідставного збагачення від ОСОБА_2 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок, та з ОСОБА_1 , яка є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а тому саме вони зобов`язані повернути безпідставно набуте або збережене майно позивачу.

При цьому повернення безпідставно набутого майна, з урахуванням специфіки товару, має відбуватися шляхом відшкодування його вартості за приписами ПКЕЕН та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Методика).

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення ПКЕЕН шляхом розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Так, статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є споживачем АТ «Одесаобленерго» відповідно до відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , на підставі якого Південний РЕМ постачає електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, за вказаною адресою мешкає і відповідачка ОСОБА_1 , яка користується електроенергією через той самий прилад обліку, що й особа, на яку відкритий особовий рахунок, а тому також є споживачем електричної енергії.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язанням, що випливають із зазначеного договору.

За змістом ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Крім того, у відповідності до п. 3 ПКЕЕН передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником.

У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством.

При цьому користування електричною енергією - є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії.

Також слід зазначити, що у відповідності до п. 42 ПКЕЕН споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 07 листопада 2017 року представниками Південного РЕМ АТ «Одесаобленерго» за вищевказаною адресою була проведена перевірка, внаслідок якої було встановлено порушення ПКЕЕН, яке виразилось у самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку поза приладом обліку електричної енергії, а саме: встановлення комутаційного апарата прихованою електропроводкою в прихованому місці з розриву ввідного кабелю. Електроенергія споживається, лічильником не враховується.

Саме у зв`язку з цими обставинами, уповноваженими працівниками в присутності ОСОБА_1 , було складено Акт про порушення № 8002465 від 07 листопада 2017 року (а.с.10-11), від підпису якого остання відмовилась, про що також було складено акт (а.с.13).

Також суд взяв до уваги відповідну схему безоблікового підключення та фототаблицю (а.с. 12,15).

У відповідності до абзацу 1 та 2 пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення № 8002465 від 07 листопада 2017 року було складено трьома представниками енергопостачальника (а.с.10-11).

У відповідності до протоколу №316 від 21.12.2017 року засідання комісії Північного РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, складеного на підставі акту про порушення № 8002465 від 07.11.2017 року, кількість недоврахованої спожитої електроенергії склала 23127 квт, що становить 36 785,04 грн. (а.с.16).

Розрахунок був здійснений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562, із подальшими змінами.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Одесаобленерго» із заявою про перегляд рішення комісії по розгляду акту.

У результаті розгляду наданих відповідачем матеріалів комісією було винесено протокол №17-29 від 27.12.2017 року, згідно якого протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН Південного РЕМ №316 від 21 грудня 2017 року було скасовано, визначено що кількість недоврахованої спожитої електроенергії склала 7113 квт, що становить 7433,64 грн.

Протокол засідання комісії з розгляду актів та рахунок було вручено відповідачу під підпис (а.с.18-19).

В подальшому, враховуючи те, що сума до сплати для боржника є значною, сторони дійшли згоди про поетапне погашення заборгованості шляхом укладення Договору про порядок погашення заборгованості № 8002465 від 29 грудня 2017 року, відповідно до п. 1.2 якої Боржник ОСОБА_1 визнає, що станом на 29 грудня 2017 року заборгованість останньої перед Кредитором складає 7 433,64 грн., які вона зобов1язалась погасити до 30 травня 2018 року відповідно до графіку (а.с. 21).

Однак відповідачі не виконували взяті на себе зобов`язання по погашенню вищевказаної заборгованості по електроенергії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом з тим, вказані обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 визнавала факт користування електроенергією поза приладом обліку і необхідності погашення заборгованості у сумі 7 433,64 грн., однак в подальшому відмовилась від своїх зобов`язань, та взагалі заперечувала факт споживання електроенергії поза приладом її обліку.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що п. 37 ПКЕЕН, визначено, що енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущенними споживачем під час користування електричною енергією.

Крім того, у відповідності до пунктів 1.1, 1.2 ПКЕЕН, які є загальними та поширюються на всіх споживачів без винятку, визначено, що недорахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачі самоусунулись від виконання зобов`язання за угодою про порядок погашення заборгованості, а тому вимоги АТ «Одесаобленерго» до відповідачів відповідають наведеним нормам чинного законодавства та повністю підтверджуються доданими матеріалами, у зв`язку з чим вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН в розмірі 7433,64 грн. підлягає стягненню.

Доводи апелянта про те, що суд не надав належної оцінки відповіді Міненерговугілля від 02.03.2018 року №282/18, де зазначено, що встановлений у відповідача електролічильник типу НІК-2102 функціонально унеможливлює розкрадання електричної енергії способом зазначеним в акті, є безпідставними.

При цьому, заявник апелянта посилався на те, що згідно з технічними характеристиками зазначеного типу електролічильника, електрична енергія, яка споживалася через поза обліковий «нульовий» провід, електролічильником обраховувалася у повному обсязі, що є безспірним доказом відсутності порушення ПКЕЕН з боку відповідача.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що висновок зроблений у листі Міненерговугілля від 02.03.2018 року №282/18 про те, що електролічильник типу НІК-2102 функціонально унеможливлює розкрадання електричної енергії способом зазначеним в акті, не може бути взятий судом до уваги, оскільки втручання у сам прилад обліку не було, порушення було здійснено у вигляді інших дій споживача.

Крім того, листи на які посилається ОСОБА_3 , не є належним та допустимим доказом, оскільки листи органів влади не є нормативно-правовими актами, а мають лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендований характер, і не повинні містити правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та мають міжвідомчий характер.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 року по справі №734/2423/16-ц (а.с.122-124).

Крім того, є неогрунтованим довід апеляційної скарги про те, що суд помилково дійшов висновку, що точкою підключення є комутаційний апарат, зазначений на електричній схемі, яка є додатком до акту. Між тим, в описі порушення в акті нічого не вказано про наявність комутаційного апарату, також нічого не сказано про тип комутаційного апарату.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що в самому акті №8002465 від 07.11.2017 року в описовій частині зазначено, що порушення полягає в: «самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку електричної енергії, а саме: встановлення комутаційного апарату прихованою електропроводкою в прихованому місці з розривом ввідного кабелю, при цьому електрична енергія споживається, однак лічильником не враховується.

Разом з тим, на схемі, яка є додатком до акту, точкою самовільного підключення і є безпосередньо комутаційний апарат, встановлений у точці розриву ввідного кабелю (а.с. 12), що підтверджується також фото- та відео-зйомкою.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 137, 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра