УХВАЛА

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 243/9106/18

провадження № 61-819ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув заяву ОСОБА_1, подану адвокатом Врублевським Віктором Вікторовичем, про відвід судді Лесько Алли Олексіївни у справі за позовом за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Слов'янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявниці.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали про залишення її позовної заяви без руху, а саме не сплатила судового збору, пільг зі сплати якого вона не має, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання неподаною та повернення позовної заяви.

02 січня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, а її касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

В ухвалі Верховного Суду зазначено, що відповідно до положень пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв'язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її матері подана у зв'язку з необхідністю оформлення спадщини, а не у зв'язку із передбаченими пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» обставинами, а тому позивач не має пільг зі сплати судового збору.

18 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1, подана адвокатом Врублевським В. В., про відвід судді Лесько А. О.

Як на підстави для відводу судді від розгляду даної справи ОСОБА_1 через адвоката Врублевського В. В. посилалася на те, що, залишаючи її касаційну скаргу в зв'язку з несплатою судового збору та відсутністю пільг у позивача по його сплаті, суддя Лесько А. О. без відкриття провадження у справі вирішила справу по суті.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1, поданої адвокатом Врублевським В. В., про відвід судді Лесько А. О., зводиться до незгоди із постановленою ухвалою про залишення її касаційної скарги без руху та не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу судді.

Таким чином, оскільки встановлено необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 через адвоката Врублевського В. В. відводу судді Лесько А.О., вирішення питання про відвід судді необхідно передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, як того вимагає частина третя статті 40 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, подану адвокатом Врублевським Віктором Вікторовичем, про відвід судді Лесько Алли Олексіївни визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Лесько