ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 638/6545/16-ц

провадження № 61-32447 св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_2 - Кремениця Руслан Миколайович ,

представник ОСОБА_3 - Бекузаров Руслан Ельбрусович ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року в складі колегії суддів Карімової Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» м. Харкова від 30 листопада 2015 року в справі № 01/28/10/2015 та просив поновити строк на оскарження цього рішення, посилаючись на те, що про рішення третейського суду дізнався 15 лютого 2016 року від свого представника при ознайомленні з матеріалами справи № 640/9128/13-ц.

Уважав, що склад третейського суду на момент розгляду справи не відповідав вимогам статті 16-19 Закону України «Про третейські суди», а також справа не підвідомча третейському суду, оскільки позивач надав грошові кошти в позику відповідачам в іноземній валюті, а тому спір підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції. Крім цього, третейським судом прийнято рішення про права та обов`язки осіб, які не брали участі в справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено, поновлено строк для оскарження рішення третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інтересів» від 30 листопада 2015 року в справі № 01/28/10/2015 про стягнення 41 668 885,73 грн заборгованості. Скасовано рішення третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» від 30 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41 668 885,73 грн заборгованості за договором позики.

Суд першої інстанції виходив із того, що рішення постійно діючого третейського суду від 30 листопада 2015 року прийнято з порушенням вимог Закону України «Про третейські суди» та норм ЦПК України.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що Законом України «Про третейські суди» не передбачено підстав для скасування рішення третейського суду в зв`язку з проведенням розгляду справи за відсутності будь-якої із сторін, якій направлялося повідомлення, однак повернулося за закінченням терміну зберігання. Справа була підвідомча третейському суду та рішення суду прийнято повноважним суддею, оскільки список суддів третейського суду містить прізвище судді Столярова І. В. і такий список направлявся на адресу ОСОБА_3 , а тому підстав для скасування рішення третейського суду немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2017 року представник Бекузаров Р. Е. , який діє в інтересах ОСОБА_3 та представник Кремениця Р. М. , який діє в інтересах ОСОБА_2 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги на зазначене судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Бекузарова Р. Е. в даній справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кремениці Р. М. у даній справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційних скаргах Бекузаров Р. Е. та Кремениця Р. М. посилаючись на те, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2017 року без змін.

Заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 16 грудня 2011 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавець) укладено договір позики на суму 182 000 доларів США, за умови повернення боргу частинами до 01 липня 2013 року включно. Валюта виконання зобов`язання визначена у доларах США. Договором передбачено, що в разі неможливості досягнення згоди між сторонами договору суперечки підлягають вирішенню в постійно діючому третейському суді при «Асоціації захисту прав приватних інвестицій» в місті Харкові.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав до постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» в м. Харкові позов про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 41 668 885,73 грн за договором позики.

28 жовтня 2015 року ухвалою голови третейського суду ОСОБА_7 було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1

12 листопада 2015 року ухвалою голови третейського суду Столярова І . В . було прийнято справу до свого провадження, а судовий розгляд призначено на 30 листопада 2015 року, місце розгляду м. Харків, пр. Леніна, 40, кім. 415-а.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» в м. Харкові від 30 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 41 668 885,73 грн заборгованості за договором позики від 16 грудня 2011 року.

Апеляційний суд установив, що копія ухвали голови третейського суду про прийняття позову ОСОБА_1 до розгляду разом із регламентом суду та копія ухвали голови третейського суду про призначення судді та призначення справи до розгляду були направлені ОСОБА_3 поштовим зв`язком та повернулися на адресу відправника.

Рішення третейського суду від 30 листопада 2015 року було направлене на адресу ОСОБА_3 та отримане 06 січня 2016 року.

Всі поштові відправлення направлялись ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана в договорі позики.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 17 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи, сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків встановлених законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (частина перша сатті 12 вказаного Закону).

Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до статті 389-5 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи,рішення третейського суду може бути скасовано якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято в спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Звертаючись до суду з заявою про скасування рішення третейського суду від 30 листопада 2015 року ОСОБА_3 посилався на підстави для скасування, а саме склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі в справі, оскільки не були повідомлені про рогзгляд справи в третейському суді, а також справа не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

Частиною другої статті 11 Регламенту встановлено, що всі судові акти (рішення, ухвали) направляються стороні тільки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або кур`єрською поштовою службою, або вручаються повноважному представникові сторони особисто під розписку.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Регламенту якщо сторони не домовились про інше, документи та інші письмові матеріали направляються за місцезнаходженням особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів за зазначеною адресою. Документи вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Згідно із частинами першою та третьою статті 16 Закону України «Про третейські суди» склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Відповідно до частини першої статті 24 Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» третейській розгляд справи здійснюється третейським судом у складі третейських суддів, які обираються сторонами.

Пунктом 2 частини другої статті 25 цього ж Регламенту встановлено, що при третейському розгляді одноособовим третейським суддею його кандидатура узгоджується шляхом самостійного вибору будь-якої кількості кандидатів із Списку третейських суддів кожною із сторін та погодження однієї кандидатури серед співпадаючих кандидатів у списках обох сторін.

Відповідно до частини другої статті 12 Регламенту третейського суду документи вважаються такими, що отримані в день такої доставки навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином. У розумінні статтей 74, 77 ЦПК України таке повідомлення вважається належним.

Згідно з частиною третьою статті 25 Регламенту третейського суду в разі якщо протягом 10 днів з дня отримання ухвали відповідно до статті 20 Регламенту сторони не обрали третейських суддів, вони призначаються Головою Третейського суду, а у випадку його відсутності - особою, призначеною Головою Асоціації з числа осіб, включених у Список третейських суддів Третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій».

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване якщо, зокрема, третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Особи, які не брали участі в справі - це не залучені до участі в справі особи, щодо яких третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки. ОСОБА_3 є відповідачем у справі, а тому не є особою, яка не брала участі в справі та щодо якої третейський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Посилання в касаційній скарзі Бекузарова Р. Е. на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року як на підставу не підвідомчості даного спору третейському суду колегія суддів не бере до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у вказаній постанові Верховного Суду України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року справа № 755/11648/15-ц).

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відсутність передбачених статтею 389-5 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) підстав для скасування рішення третейського суду, оскільки рішення третейського суду прийнято повноважним суддею, Єрьомін Ю. А. та Коваленко А. В. не є особами, які не брали участі в справі щодо яких третейський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, спір підвідомчий третейському суду.

Доводи касаційної скарги колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційних скарг без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук