Справа № 627/931/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Казакової О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в грудні 2003 р. помер її чоловік ,який на праві приватної власності мав земельну ділянку та житловий будинок по АДРЕСА_1 .Після його смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати житловий будинок та земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

У судове засідання позивач не з»явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність , позов підтримала , просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Як зазначає договір купівлі-продажу посвідчений секретарем виконавчого комітету Козіївської сільської ради , зареєстрований в реєстрі за № 58 від 14 листопада 1989 року , ОСОБА_3 придбала житловий будинок по АДРЕСА_1.

Вказаний договір купілі-продажу зареєстрований в органах БТІ не був.

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Козіївської сільської ради від 14 серпня 1990 року , на підставі заяви ОСОБА_3 , переведено особистий рахунок в по господарській книзі Козіївської сільської ради з ОСОБА_3 на сина ОСОБА_2

Згідно довідки КП « Краснокутське БТІ» від 02.04.2018 р. право власності на об»єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Про те, що житловий будинок з господарськими будівлями існує за вище вказаною адресою існує , свідчить технічний паспорт та технічний висновок про об»єкт нерухомого майна , виготовлені КП « Краснокутське БТІ» від 02.04.2018 р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Городнє , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

На момент смерті ОСОБА_3 проживала разом зі своїм сином ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , про що підтверджує акт , складений депутатом Козіївської сільської ради від 17 травня 2018 р.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2

Як свідчить довідка Козіївської сільської ради від 28.03.2018 р. , згідно записів по господарської книги №40 Козіївської сільської ради , житловий будинок по АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_4 Будинок збудовано в 1991 р. та знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 0,11 га.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 вересня 1999 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,32 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка розташована в с.Городнє Краснокутського району Харківської області.

Як зазначає довідка Козіївської сільської ради від 15.03.2018 р. , ОСОБА_2 на момент смерті проживав по АДРЕСА_1. Заповіт по сільській раді не посвідчувався.

Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий на ім»я ОСОБА_2 ,втрачений.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , який його пережив , та батьки.

Після ОСОБА_2 відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаного житлового будинку та земельної ділянки.

Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 10 травня 2018 р. , ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 відмовлено, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, спадкування майна ОСОБА_2 здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_5 , до складу спадкового майна входять земельні ділянки , які знаходяться на території Козіївської сільської ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дані земельні ділянки в судовому порядку, у позивача немає.

Судом встановлено , що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та земельні ділянки, передані у приватну власність ОСОБА_2 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, мають таке цільове призначення:

- земельна ділянка площею 0,11 га, розташована по АДРЕСА_1, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельна ділянка площею 0,21 га, розташована по АДРЕСА_1, надана для ведення особистого селянського господарства.

Право ОСОБА_1 на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав .

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Керуючись ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт , що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Встановити факт, що земельні ділянки, передані у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, мають таке цільове призначення:

- земельна ділянка площею 0,11 га, розташована по АДРЕСА_1, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельна ділянка площею 0,21 га, розташована по АДРЕСА_1, надана для ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,11 га та земельну ділянку площею 0,21 га, що знаходяться по АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя: Л. В. Вовк