Постанова

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 640/17155/16-ц

провадження № 61-14232св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

суб`єкт оскарження - державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шепель Олег Євгенович,

боржник - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року у складі судді Губської Я. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шепель О. Є. (далі - державний виконавець), заінтересована особа - ОСОБА_4 .

Скарга мотивована тим, що 16 січня 2017 року заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова було задоволено її позов до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за розпискою від 18 квітня 2013 року у розмірі 458 550 грн.

09 березня 2017 року вона звернулася до Київського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) м. Харкова Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) у Харківській області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа у зазначеній справі. Постановою від 10 березня 2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 53552878.

Посилалася на невчинення державним виконавцем належних заходів для забезпечення виконання рішення у даній справі протягом року, у зв`язку з чим вона була змушена самостійно шукати шляхи виконання рішення. Внаслідок цього, між нею та боржником у зазначеній справі було укладено мирову угоду на стадії виконання рішення.

31 травня 2018 року вона разом з ОСОБА_4 подала державному виконавцю зазначену мирову угоду разом із заявою про визнання угоди, але й після цього державним виконавцем у виконавчому провадженні №53552878 не було вчинено відповідних дій, направлених на подання даної мирової угоди до Київського районного суду м. Харкова для затвердження.

Вказувала, що державний виконавець уникав телефонних розмов з нею та боржником, порушив процесуальні строки та її право на своєчасне виконання рішення суду.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною бездіяльність та зобов`язати державного виконавця передати до Київського районного суду м. Харкова її спільну заяву з ОСОБА_4 про визнання мирової угоди від 31 травня 2018 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволення скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що не встановлено обставин, які б свідчили про порушення державним виконавцем законодавства у виконавчому провадженні № 53552878 щодо примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 640/17155/16-ц, виданого 28 лютого 2017 року Київським районним судом м. Харкова. Вимога заявника щодо зобов`язання державного виконавця передати до Київського районного суду м. Харкова спільну заяву з ОСОБА_4 про визнання мирової угоди від 31 травня 2018 року фактично виконана.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що державний виконавець тривалий час не вчиняв передбачені законом дії для виконання рішення суду, а отримавши мирову угоду сторін, не відправив її одразу до суду для затвердження, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження», а вчинив це з суттєвою затримкою.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши усі обставини справи, дослідивши надані учасниками процесу докази, розглянувши скаргу у межах її вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що немає підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, оскільки ним вживались заходи з примусового виконання рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії на час розгляду справи ним виконана.

При цьому, дослідивши та оцінивши доводи учасників справи, суди за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вказали, що заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження зворотного та наявності порушення прав заявника з боку державного виконавця.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суди незаконно відмовили у задоволенні її скарги, не заслуговують на увагу та не впливають на правильність судових рішень по суті, оскільки вимогами скарги було посилання на ненадіслання державним виконавцем мирової угоди на затвердження до суду та його зобов`язання вчинити цю дію, проте, як було встановлено судами, 10 серпня 2018 року державним виконавцем було подано до Київського районного суду м. Харкова подання про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення, але ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року у задоволенні його подання було відмовлено та зазначена ухвала була залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року.

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не впливають на їх правильність по суті, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк