Справа № 455/629/17
Провадження № 2/455/77/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/629/2017 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 22.11.2016 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 6200.00 євро, що засвідчується розпискою, згідно якої відповідач зобов`язався повернути дані кошти до 31.12.2016 року.

Проте, відповідач борг не повернув, прострочив виконання грошового зобов`язання щодо повернення боргу у розмірі 6200 євро, отже, зобов`язаний сплатити на його користь проценти за користування позикою в розмірі 412.77 євро та 3% річних від простроченої суми за період часу, починаючи з 01 січня 2017 року по 17 травня 2017 року, що складає грошову суму у розмірі 69.81 євро.

Просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 6682 євро 58 центів, з яких: 6200.00 євро - основна сума боргу; 412.77 євро - проценти за користування коштами; 69.81 євро - три відсотки річних та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2017 року справу розподілено судді Бонецькому Л.Й.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.06.2017 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи на 02.11.2017 року.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_4. відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №243/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл між суддями. 08.08.2018 року призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й.

Ухвалою судді від 19.09.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 14 січня 2019 року на 11 годину 00 хвилин, однак підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з хворобою головуючої судді, та було перенесено на 11 годину 00 хвилин 29 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 годину 00 хвилин 18.11.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Качор С.Б. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Качор С.Б. подав в канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.38-39, 51-53), в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.54), причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 листопада 2016 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей, у присутності ОСОБА_5 , за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 6200.00 євро, а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 31.12.2016 року. На підтвердження укладення договору позики позичальник написав в присутності свідка позикодавцю розписку (а.с.56).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання.

Як передбачено ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Отже, при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Таким чином, за прострочення виконання грошового зобов`язання з відповідача слід стягнути 3% річних від простроченої суми (6200 Євро) за період з 01.01.2017 року по 17.05.2017 року, що становить суму коштів у розмірі 69.81 євро - (6200.00х3х137:365:100).

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін.

Отже, позивач має право на отримання від відповідача, позичальника, за договором позики, процентів на рівні облікової ставки НБУ, що відповідно до розрахунку становить: згідно розписки про позику коштів в сумі 6200 Євро за період з 23.10.2016 року по 13.04.2017 року у розмірі 337.69 євро - (6200х14х142:365), а з 14.04.2017 по 17.05.2017 року у розмірі 75.08 євро - (6200х13х34:365), що становить всього - 412.77 євро.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1953.32 гривні, понесених позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується квитанцією (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, ч.1 ст.141, ст. ст. 263- 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 192, 524, 526, 527, 530, 533, 610, 625-627, 629, 1046, 1047-1049, 1050, 1052 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого та жителя с. Завадка Старосамбірського району Львівської області, поштовий індекс 82073, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 6200.00 євро - основна сума боргу, 412.77 євро - проценти за користування коштами, 69.81 євро - три відсотки річних, всього 6682 (шість тисяч шістсот вісімдесят два) євро 58 центів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1953 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 32 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2019 року.

Суддя Л.Й.Ніточко