Справа № 357/9163/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

18 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубановська І. Д. ,

при секретарі Огер О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року відкрите провадження за позовом ОСОБА_1, в якому вона просила: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100. Відповідач є колишнім чоловіком його дочки, в приміщенні не проживає з 2016 року.

Відповідач позов визнав, обставини викладені в позовній заяві підтвердив, вважає, що дане питання могло бути вирішене мирним шляхом, в позасудовому порядку.

Розгляд справи відбувався в судових засіданнях.

27.11.2018 року судове засідання відкладене у звязку із неявкою відповідача, який про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

18.01.2019 року суд заслухав вступне слово позивача, відповідача, дослідив матеріали справи.

Із пояснень позивача, відповідача, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 5) позивачу належить квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки про місце проживання та склад сімї № 5369 від 07.08.2018 року виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради у квартирі, окрім власника зареєстрованими значаться відповідач та інші особи.

Згідно акту від 08.02.2017 року, у належній позивачу квартирі відповідач не проживає.

Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено судом, відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним актом та поясненнями відповідача.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідачів за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення.

Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100.

Розяснити, що сторони можуть оскаржити рішення суду повністю або частково, до Київського апеляційного суду, у порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене 18.01.2019 року.

СуддяОСОБА_3