Справа № 134/887/19
Провадження № 22-ц/801/2119/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 рокуСправа № 134/887/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач : Комунальне некомерційне підприємство "Крижопільський районний медичний центр первинної медико - санітарної допомоги",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» на рішення Крижопільського районного суду від 12 серпня 2019 року, ухвалене о 15 год. 23 хв. в приміщенні цього суду суддею Зарічанським В.Г., повний текст якого виготовлено 13 серпня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до комунального некомерційного підприємства «Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги (далі -КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД) у якому просила суд визнати незаконним наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Зазначила, що наказом КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» № 63 від 25.04.2019 року «Про неналежне виконання функціональних обов`язків», прийнятим на підставі доповідної записки в.о. заступника головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД», їй було оголошено догану та здійснено перерахунок заробітної плати з квітня 2019 з підстави невиконання нею посадових обов`язків сімейного лікаря, а саме: некоректного спілкування по телефону з представником Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА та неналежного профілактичний догляд за пацієнтами. Вважає наказ необґрунтованим та безпідставним, оскільки будь-яких дій, які б могли стати підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності вона не вчиняла, службове розслідування відносно неї не проводилось, тобто її вина фактично не встановлена.

Рішенням Крижопільського районного суду від 12 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, наказ головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» «Про неналежне виконання функціональних обов`язків» №63 від 25.04.2019 року визнано незаконним та скасовано. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення ,яким у задоволенні позову відмовити. Зазначило, що суд невірно оцінив докази і встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу, оскільки її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією, у відповідності до чинного законодавства. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є саме не надання нею пояснень з приводу захворювання та перебування у відділенні інтенсивної терапії Крижопільської ОЛІЛ шести пацієнтів, в тому рахунку ОСОБА_3 , сімейним лікарем яких є ОСОБА_1 . Окрім того, вважає висновки суду про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваного наказу з причини не проведення службового розслідування, недоведеними. Вважає, що необхідність, проведення службового розслідування не передбачена жодним нормативно-правовим актом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечила, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана.

Відповідно до ч.1 ст. 147-1 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.

За приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2019 року в.о. заступника головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» Влага О.С. доповідною запискою довела до відома головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» те, що 12.04.2019 року їй зателефонували з Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА з приводу неналежного виконання своїх функціональних обов`язків сімейним лікарем ОСОБА_1 щодо прийому задекларованих пацієнтів. Додатково повідомила, що за період з 21.02.2019 року по 12.04.2019 року у відділенні інтенсивної терапії Крижопільської ОЛІЛ знаходилось 6 важкохворих пацієнтів, сімейним лікарем яких є ОСОБА_1

25.04.2019 року в.о. заступника головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» Влага О.С. та інспектор з кадрів ОСОБА_4 запропонували ОСОБА_1 . надати пояснення щодо неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, на що остання відмовилась, про що було складено відповідний акт.

Наказом головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» «Про неналежне виконання функціональних обов`язків» №63 від 25.04.2019 року, лікаря ЗПСМ Крижопільської АЗПСМ ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, підставою якої зазначено доповідну в.о. заступника головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» Влаги О.С. та акт про відмову про надання пояснення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачем не доведено законності та правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а саме: наявність причинного - наслідкового зв`язку між невиконанням позивачем своїх функціональних обов`язків та надходженням в реанімаційне відділення Крижопільської ОЛІЛ пацієнтів, некоректне спілкування по телефону з представником Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА. Окрім того, суд прийшов до висновку, що відмова позивача від надання пояснень головному лікарю з приводу не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки суд вірно встановив обставини справи ,які перевірив доказами ,оціненими згідно ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини і застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стала відмова останньої від надання пояснень з приводу неналежного виконання функціональних обов`язків в частині неналежного профілактичного догляду за пацієнтами, зокрема ОСОБА_3 , та некоректного спілкування по телефону з представником Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів вчинення працівником дисциплінарного проступку, а також саме він, при обранні виду стягнення, повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Доповідна в.о. заступника головного лікаря КНП «Крижопільський РМЦ ПМСД» Влаги О.С., сама по собі, не може являтись єдиним і беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 порушення трудової дисципліни. В ній не зазначено порушення яких саме пунктів посадової інструкції чи наказу (розпорядження) керівника, яким покладались на позивача певні обовязки, були допущені останньою та в чому конкретно вони виражались.

При винесенні оскаржуваного наказу «Про неналежне виконання функціональних обов`язків» №63 від 25.04.2019 року, не було звернуто увагу на вищевказане, не з`ясовано в чому саме полягало неналежне виконання функціональних обов`язків ОСОБА_1 та чим воно підтверджувалось об`єктивно. Факти порушення трудової дисципліни у вигляді не надання ОСОБА_1 даних, які з неї вимагались, як обов`язку, не зафіксовано будь-яким актом.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало саме не надання пояснень позивачем з приводу захворювання та перебування у відділенні інтенсивної терапії Крижопільської ОЛІЛ шести пацієнтів, сімейним лікарем яких є ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки із оскаржуваного наказу ці підстави не вбачаються.

Відтак, наявність дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності позивача, не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та недоведеність законності винесеного наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги залишити за її заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» залишити без задоволення.

Рішення Крижопільського районного суду від 12 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : /підпис/ С.Г. Копаничук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Суддя : С.Г. Копаничук