Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 331/5029/15-ц

провадження № 61-31277св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ,

треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району (як орган опіки та піклування), Олександрівський відділ Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В. М.,

за участю прокурора,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року у складі судді Антоненко М. В., та рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Полякова О. З.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ», банк), звернулося із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району (як орган опіки та піклування), Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 червня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 5445807, згідно з умовами якого ОСОБА_1 було видано кредит у сумі 75 000 доларів США зі сплатою 12,90 % річних, строком до 09 лютого 2017 року на купівлю 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м, житловою - 33,2 кв. м.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку банку квартиру, яку було придбано за кредитні кошти, про що між банком та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 5445811 від 11 червня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозовою В. М., 11 червня 2007 року та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за № 1332.

З листопада 2008 року ОСОБА_1 припинив виконувати зобов`язання за договором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк звернувся із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2012 року у справі № 2/808/469/2012 з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 99 415,19 доларів США та 202 554,86 грн, з яких: 73 602,65 доларів США - заборгованість за кредитом, 25 812,54 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 11 грудня 2008 року по 19 грудня 2011 року, 108 146,33 грн - пеня, штрафи - 5 992,43 грн та 88 416,10 грн, а також судовий збір у сумі 2 823 грн. На виконання цього рішення 23 травня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, який банк пред`явив на примусове виконання до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ (заява про відкриття виконавчого провадження від 28 травня 2012 року № ZAP-61/150), до цього часу рішення суду не виконано.

Відповідно до умов договору іпотеки № 544811 від 11 червня 2007 року ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа: 65,3 кв. м., житлова площа: 33,2 кв. м.

ПАТ «ПУМБ», з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру АДРЕСА_2 для задоволення вимог за кредитним договором № 6460733 від 11 червня 2008 року у сумі 99 415,19 доларів США та 202 554,86 грн шляхом продажу спірної квартири ПАТ «ПУМБ» від свого імені на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з іншою особою-покупцем, з правом отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів право встановлюваних документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки;

виселити без надання іншого житла відповідачів та зняти їх з реєстраційного обліку;

стягнути з відповідачів судові витрати.

У липні 2015 року ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернулася із позовом до ПАТ «ПУМБ», треті особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В. М., за участю прокурора про визнання договору іпотеки недійсним.

Позов ОСОБА_4 мотивований тим, що ОСОБА_4 з 2005 року проживала разом з ОСОБА_1 однією сім`єю у подружніх стосунках, шлюб було між ними зареєстровано Жовтневим ВРАЦС ЗМУЮ 12 грудня 2009 року, про що зроблено відповідний запис за № 329. Від першого шлюбу ОСОБА_4 має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільна дитина від шлюбу ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 06 червня 2007 року і на цей момент ОСОБА_7 із малолітніми дітьми проживає у квартирі загальної площі 65,3 кв. м, житловою - 33,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В. М. та зареєстрованого у реєстрі за № 1330 від 11 червня 2007 року.

11 червня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5445807, згідно з умовами якого ОСОБА_1 було видано кредит у сумі 75 000 доларів США зі сплатою 11,50 %, строком до 11 червня 2027 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , про що між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 5445811 від 11 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозовою В. М. 11 червня 2007 року та зареєстрованим у реєстрі нотаріальний дій за № 1332. 11 червня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозовою В. М. - реєстратором реєстру іпотек було внесено до реєстру іпотек запис за № 12940126 про обтяження предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

У червні 2015 року від ОСОБА_1 ОСОБА_4 дізналася про те, що банком подано до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя позовну заяву про зняття з реєстрації та виселення дітей ОСОБА_4 з квартири, що є предметом іпотеки.

ОСОБА_4 просила:

визнати договір іпотеки № 5445811 від 11 червня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського округу Запорізької області Морозовою В. М., 11 червня 2007 року, зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за № 1332 - недійсним з моменту укладення;

виключити з державного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна реєстраційний запис за № 12940126 - тип заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: договір іпотеки № 5445811,132, від 11 червня 2007 року, об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 , номер за РПВН: НОМЕР_1 , реєстратор: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозова В. М. від 11 червня 2007 року;

стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року у складі судді Антоненко М. В., об`єднано в одне провадження цивільні справи, присвоїти справі номер № 2/331/56/16.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволено.

Звернуто стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки за договором іпотеки № 5445811 від 11 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозовою В. М. 11 червня 2007 року та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 1332, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 33,2 кв. м, яка належить ОСОБА_1 , для задоволення вимог за кредитним договором № 6460733 від 11 червня 2008 року у сумі 99 415,19 доларів США та 202 554,86 грн, у тому числі: 73 602,65 доларів США - заборгованість за сумою кредиту; 25 812,54 доларів США - заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом; 108 146,33 грн - пеня за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором; 5 992,43 грн - штраф за порушення обов`язків передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору; 88 416,10 грн - штраф за невиконання умов страхування.

Вказано, що рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Встановлено спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ «ПУМБ» від свого імені на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з іншою особою-покупцем, з правом отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів право встановлюваних документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Встановлено початкову ціну реалізації квартири АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу зазначеної квартири.

Виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у зв`язку із необґрунтованістю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок невиконання ОСОБА_9 умов кредитного договору від 11 червня 2007 року, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки банком від свого імені на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з іншою особою-покупцем. Оскільки житло було придбано за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, то позовні вимоги про виселення відповідачів без надання іншого житла та зняття їх з реєстраційного обліку підлягають задоволенню.

При відмові у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, оскільки на момент укладення договору іпотеки у квартирі діти зареєстровані не були; у підпунктах 8, 9 пункту1.4. договору іпотеки ОСОБА_1 стверджував, що предмет іпотеки не є для нього та членів його сім`ї єдиним можливим місцем проживання та/або сукупний дохід членів сім`ї достатній для придбання або найму іншого житла у разі звернення стягнення на предмет іпотеки; а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користуватися квартирою, що є предметом іпотеки; крім цього ОСОБА_1 надав 06 червня 2007 року анкету-заяву на отримання кредиту для придбання нерухомості, якою стверджував, що у шлюбі не перебуває, дітей не має, своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що інформація, надана у цій заяві є достовірною. Таким чином при укладенні оспорюваного договору іпотеки не були порушені права неповнолітніх дітей.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2017 року у складі судді: Антоненко М. В., виправлено описку, допущену у тексті рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя суду від 31 січня 2017 року. Абзац другий резолютивної частини рішення вважати вірними: «Звернути стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки за договором іпотеки № 5445811 від 11 червня 2007 року, посвідченого Морозовою В. М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 11 червня 2007 року та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 1332, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 33,2 кв. м, яка належить ОСОБА_1 , для задоволення вимог за кредитним договором № 5445807 від 11 червня 2008 року у сумі 99 415,19 доларів США та 202 554,86 грн, в тому числі: 73 602,65 доларів США - заборгованість за сумою кредиту; 25 812,54 доларів США - заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом; 108 146,33 грн - пеня за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором; 5 992,43 грн - штраф за порушення обов`язків передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору; 88 416,10 грн - штраф за невиконання умов страхування».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року змінено. Викладено абзац 6 резолютивної частини рішення суду першої інстанції у наступній редакції: «Встановити початкову ціну реалізації квартири АДРЕСА_1 у розмірі 713 661 грн, але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки банком від свого імені на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з іншою особою-покупцем та виселення відповідачів без надання іншого житла та зняття їх з реєстраційного обліку. Разом із тим апеляційний суд зазначив, що оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то, викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов`язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто, встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів зазначила, що зустрічні позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивачем не доведено порушення прав малолітніх дітей на спірну квартиру. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, не може бути підставою для визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбачені законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування.

Аргументи учасників справи

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного позову. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували статтю 109 ЖК УРСР, оскільки спірну квартиру ОСОБА_1 придбав за власні кошти за три дня до отримання кредиту. У порушення статті 38 Закону України «Про іпотеку» сторонами не погоджена ціна продажу предмету іпотеки. Початкову ціна продажу предмета іпотеки у розмірі 713 661 грн, встановлена звітом про незалежну оцінку ТОВ «Укрспецекспертиза» станом на 01 квітня 2008 року, була не актуальною на момент розгляду справи. вважає, що банк пропустив позовну даність, оскільки 24 березня 2009 року згідно частини другої статті 1050 ЦК України реалізував право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором і строк повернення усієї суми кредиту для позичальника настав 24 квітня 2009 року і із цим позовом банк повинен був звернутися до 24 квітня 2012 року.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції у частині позовних вимог банку про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстрації. Рішення судів першої та апеляційної інстанції у іншій частині не оскаржуються, а тому у касаційному порядку не переглядаються.

У жовтні 2017 року ПАТ «ПУМБ» через представника ОСОБА_11 подало заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Заперечення мотивовані тим, що квартира, яка є предметом іпотеки, придбавалася за кредитні кошти; оскаржені рішення відповідають вимогам статті 38 Закону України «Про іпотеку». Вказує, що ОСОБА_1 не заявляв про застосування наслідків спливу позовної давності.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року задоволено. Зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 11 червня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5445807, згідно з умовами якого ОСОБА_1 було видано кредит у сумі 75 000 доларів США зі сплатою 12,90 % річних, строком до 09 лютого 2017 року на купівлю 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м, житловою - 33,2 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2012 року у справі № 2/808/469/2012 з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 99 415,19 доларів США та 202 554,86 грн, з яких: 73 602,65 доларів США - заборгованість за кредитом, 25 812,54 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 11 грудня 2008 року по 19 грудня 2011 року, 108 146,33 грн - пеня, штрафи - 5 992,43 грн та 88 416,10 грн, а також судовий збір у сумі 2 823 грн.

23 травня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, який банк пред`явив на примусове виконання до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ (заява про відкриття виконавчого провадження від 28 травня 2012 року № ZAP-61/150), до цього часу рішення суду не виконано.

Відповідно до умов укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 договору іпотеки № 544811 від 11 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В. М. та зареєстровано у реєстрі за № 141, ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа: 65,3 кв. м, житлова площа: 33,2 кв. м.

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки, належить на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 08 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В. М., зареєстровано за № 1330, за яким ОСОБА_1 , придбав у власність у ОСОБА_10 квартиру житловою площею 33,2 кв. м, загальною площею 65,3 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону України «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05 квітня 2017 року у справі № 6-3034цс16 та зроблено висновок, що «звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту. Частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили».

У договорі іпотеки від 11 червня 2007 року № 5445811, укладеному між банком та ОСОБА_1 , сторони передбачили:

застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі (пункт 4.8. договору);

у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі шляхом укладення з нею відповідного договору купівлі-продажу. Продаж предмету іпотеки здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пункт 4.8.1. договору);

відповідно до цього договору іпотекодержатель набуває право, а іпотекодавець цим уповноважує іпотекодержателя отримувати у відповідних органах витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, будь-які інші документи та/або інформацію, що має право отримувати власник стосовно нерухомості, що є предметом іпотеки (пункт 4.9. договору).

Відповідно до частини третьої статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

У частині перші статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

З урахуванням того, що сторони в договорі іпотеки передбачили спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі, то позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ «ПУМБ» від свого імені будь-якій особі-покупцеві, є неналежним способом захисту. Оскільки в зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі слід відмовити, то підстави для виселення відповідачів без надання іншого житла та зняття їх з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, судові рішення в оскарженій частині скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстрації. Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то підстави для поновлення його виконання відсутні.

ОСОБА_1 було сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 584,64 грн, а тому з банку на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року у частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району (як орган опіки та піклування), Олександрівський відділ Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві, виселення та зняття з реєстраційного обліку, скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району (як орган опіки та піклування), Олександрівський відділ Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві, виселення та зняття з реєстраційного обліку, відмовити.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року у скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 584,64 грн грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук