Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 708/540/18

провадження № 61-43599св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

представник заявника - ОСОБА_2,

заінтересована особа - комунальне підприємство «Чигирин»,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Карпенко О. В.,

Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року комунальне підприємство «Чигирин» (далі - КП «Чигирин») звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу.

Чигиринський районний суд Черкаської області судовим наказом від

31 липня 2015 року стягнув з ОСОБА_1 на користь КП «Чигирин» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2012 по 31 серпня 2014 року в сумі 1 136,67 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про скасування судового наказу, виданого 31 липня 2015 року Чигиринським районним судом Черкаської області.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

У травні 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подано заяву про скасування судового наказу, виданого 31 липня 2015 року Чигиринським районним судом Черкаської області.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 травня

2018 року заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

У червні 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подано заяву про скасування судового наказу, виданого 31 липня 2015 року Чигиринським районним судом Черкаської області.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня

2018 року заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у Чигиринському районі Черкаської області повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір.

Ухвала суду мотивована тим, що заява про скасування судового наказу подана з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України. Переконливих доказів поважності пропуску строку заявником не надано.

Не погоджуючись з ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2018 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня

2018 року про виправлення описки, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що у встановлений судом строк заявником станом на 26 липня 2018 року недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику.

27 серпня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2-018 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року мотивована тим, що оскільки заявник відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, а відтак він звільнений від сплати судового збору і за подання апеляційної скарги.

У грудні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Залишаючи без руху та в подальшому визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня

2018 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що Закон України «Про судовий збір» не передбачає звільнення заявників від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду, з тих підстав, що ухвала суду першої інстанції є самостійним об'єктом справляння судового збору.

Проте із таким висновком апеляційного суду погодитися неможливо.

Тлумачення пункту 2 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє зробити висновок про те, що Закону України «Про судовий збір», який є імперативною нормою для визначення правових засад справляння судового збору, платників, об'єктів та розмірів ставок судового збору, порядку сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, заявники, які звертаються до суду із заявою про скасування судового наказу, звільненні від сплати судового збору за подання таких заяв.

Звільнення заявників від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред'явленні заяви), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Таким чином, апеляційний суд безпідставно поклав на ОСОБА_4, яка діє в особі свого представника ОСОБА_2, обов'язок зі сплати судового збору та передчасно визнав її апеляційну скаргу неподаною і повернув її.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року скасувати та передати справу № 708/540/18 до Черкаського апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року скасувати.

Передати справу № 708/540/18 до Черкаського апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило