ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/539/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби (ДВС) Головного територіального управління юстиції (ГТУЮ) у Черкаській області, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження ВП № 55495490 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-3513/11, виданого 11.10.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 6 940 663 грн. 80 коп. Виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця 09 січня 2018 року та постановою від 18 червня 2018 року приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54168059.

17 квітня 2019 року на його адресу надійшла постанова державного виконавця від 10 квітня 2019 року про опис та арешт майна боржника. Відповідно до постанови виконавцем описано та накладено арешт на нежитлові приміщення : приміщення підвалу літ. А-10, а саме приміщення підвалу з № 1 по №V, загальною площею 86,4 кв.м., а також кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник вважав, що така дія державного виконавця є незаконною, а постанова про арешт нерухомого майна підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не було враховано той факт, що, окрім описаного нерухомого майна, він володіє значною кількістю рухомого майна, про що державному виконавцю було достеменно відомо.

Однак, даний факт державним виконавцем було проігноровано, що суперечить вимогам ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Тому просив у скарзі поновити строк звернення з даною скаргою до суду, визнати дії державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенка Ю.М. щодо винесення 10 квітня 2019 року постанови про опис та арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні ВП № 541168059 неправомірними та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2019 року скаргу залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржник не надав жодних доказів про наявність у його власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також відомостей про відсутність у боржника достатніх коштів чи рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення. А тому за недоведеністю вимог скарги суд відмовив у задоволенні скарги.

Ухвала оскаржена в апеляційному порядку боржником ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наявність у власності скаржника рухомого майна підтверджено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2016 року, учасником якого був в тому числі Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області. Крім того, стягувач звертався до державного виконавця про накладення арешту на рухоме майно боржника, а саме: на обладнання, професійний інвентар та інтер`єр Тематичного клубу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Тобто орган ДВС був обізнаний про наявність у боржника рухомого майна із заяви стягувача від 26.12.2017. Вказані факти не враховані судом першої інстанції, що призвело, на думку апелянта, до ухвалення незаконного судового рішення.

Просить ухвалу скасувати, постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження ВП № 55495490 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-3513/11, виданого 11 жовтня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 6 940 663 грн. 80 коп.

Виконавче провадження відкрито 09 січня 2018 року. Постановою державного виконавця від 18 червня 2018 року вказане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54168059.

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 10 квітня 2019 року описано та накладено арешт на майно боржника: нежитлові приміщення, приміщення підвалу літ. А-10, а саме: приміщення підвалу з № 1 по № V, загальною площею 86,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 цього Закону України передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець наклав арешт на нерухоме майно (підвал та саме приміщення Тематичного клубу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 6 940 663 грн. 80 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду у тому, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі відомості про наявність у боржника достатніх коштів чи рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення державним виконавцем для погашення боргу.

Вказівка скаржника на наявність у нього переліченого рухомого майна, а саме обладнання та інтер`єру кафе-бару "Наутілус», а також автомобіля марки Dodge є непереконливою, оскільки вартість автомобіля не встановлена і в цілому наявність цього майна не підтверджує можливість повністю відшкодувати заборгованість.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, приймаючи до уваги необхідність виконання рішення суду, апеляційний суд не вбачає в діях органів ДВС порушення прав скаржника і вважає рішення суду першої інстанції з цього приводу законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Судді :