ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2171/19 Справа № 214/7434/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Хомініч с.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року, ухваленого суддею Хомініч С.В. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 19 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій споживає послуги, що надаються позивачем. Вчасно не сплачував за отримані послуги в результаті чого утворилась заборгованість. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 07.12.2015 винесено судовий наказ, згідно якого з ОСОБА_2 стягнута заборгованість з централізованого опалення в розмірі 4583,63 грн. та з гарячого водопостачання - 2879,87 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 судовий наказ скасовано. Тому позивач просить суд стягнути заборгованості з відповідача за надані послуги і за період з 01.08.2010 по 01.09.2013 з централізованого опалення в розмірі 4583,63 грн. та з гарячого водопостачання - 2879,87 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2012 року по 01.09.2013, яка становить 1664 грн. 04 коп. та заборгованість за гаряче водопостачання за період з жовтня 2012 року по 01 вересня 2013 року в сумі 1072,03 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 509 грн. 86 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, що висновки суду ґрунтуються на неповно з'ясованих обставинах, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову КПТМ «Криворіжтепломережа» в задоволенні позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано що його квартира відключена від теплопостачання, встановлено автономне опалення, він не споживає послуг. Він неодноразово звертався до відповідача із заявою про розірвання договору на постачання послуг та надавав докази від'єднання від мережі центрального опалення. Також вважає, що судом не взято до уваги відсутність доказів надавання позивачем послуг відповідачу. Також судом не взято до уваги наявні докази відсікання труби постачання гарячої води, що підтверджує факт її не використання. Вважає, що судом також не враховано, що він не повинен сплачувати вартість послуг, які не отримує.

У відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, наданого відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності в період належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_1 від 06.03.2002, загальна площа квартири 65,10 кв.м. (а.с. 109).

Співвласники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли, що підтверджено поясненнями відповідача та копією свідоцтва про смерть (а.с. 119).

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій і про можливість реконструкції квартири АДРЕСА_1 відповідачем ОСОБА_1 здійснено перепланування квартири з якого видно, що при реконструкції планується закласти дверний отвір по осі «3» в рядах «А» -«Б» силікатною цеглою завтовшки 120 мм з побудовою ніші і демонтувати підвіконну частину по ряду «А» осях «3» - «4» а також демонтувати вбудовану шафу. Отвір по осі «2» в рядах «Б» «В» зашити гіпсокартоном (а.с. 42-45).

Актом комісії, затвердженого начальником УЖКГ від 23.02.2010 року квартиру введено в експлуатацію після перепланування (а.с. 41).

Після перепланування квартира має загальну площу 67,3 кв.м., та житлову площу 38,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.11.2011 (а.с. 111).

Згідно довідки по особовому рахунку № НОМЕР_2, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с. 4).

За заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу 07 грудня 2015 року видано судовий наказ у справі №214/172/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2, інтереси якої представляв ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за теплопостачання у розмірі 4583,63 грн., та за послуги гарячого водопостачання 2879,87 грн. За заявою представника боржника, ухвалою цього ж суду від 25 січня 2016 судовий наказ скасований /а.с.5/.

Задовольняючи частково позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягуючи з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по опаленню та гарячому водопостачанню, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обов'язку з їх оплати своєчасно та у повному обсязі, оскільки відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання відбулось самовільно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого опалення, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року, Законом України «Про теплопостачання» №2633-ІV від 02 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу.

Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов'язання.

Встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є постачальником послуг опалення та гарячого водопостачання у період виникнення заборгованості до будинку АДРЕСА_1.

Зокрема відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268) (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06 листопада 2007 року № 169, який набув чинності з 09 грудня 2007 року) (далі - Порядок).

Згідно вимог відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув'язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом.

Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від'єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за ЦК України.

Саме з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 до вищевказаних Правил були внесені зміни, а саме передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача, а відключення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до відповідної Комісії органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади (далі - Комісія) з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

На підставі пункту 2.2 Порядку Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання.

Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-,водо-, теплопостачання (пункт 2.2).

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (підпункт 2.2.1).

Ні відповідачем, ні її представником не надано суду документального підтвердження відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку.

Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховані наявність акту проведення відсікання та повідомлення відповідачем постачальника послуг про їх не споживання, а також встановлене альтернативне опалення у квартирі за адресою АДРЕСА_1., колегія суддів відхиляє, оскільки відключення квартири відповідача проведено без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ні відповідач, ні члени її сім'ї не виготовили технічні умови для правомірного відключення від центральної системи теплопостачання та не отримали відповідний дозвіл у передбаченому законом порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача про фактичну відмову у користуванні наданими позивачем послугами, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

У статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом передбачено певний порядок відмови від надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, який відповідачем не дотриманий. Тому, одностороння відмова відповідача від отримання послуг, як й відмова від зобов'язання їх оплатити є неправомірною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції , що відповідач, як власник та користувач послуг по договору не виконував, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язку з оплати отриманих послуг з опалення, тому дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, як споживача, відповідальності за порушення свого обов'язку з оплати комунальних послуг шляхом сплати заборгованості.

При цьому, визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції перевірив дотримання позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права.

З матеріалів справи видно, що позивач звертався до районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання на підставі якої видано судовий наказ, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2016 року скасовано (а.с.5).

Відсутні доводи апеляційної скарги стосовно розміру стягнутої заборгованості. Колегія суддів перевіривши правильність розрахунку заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання в межах строків позовної давності та стягнутих судом першої інстанції сум погоджується із ним та вважає вірним з урахуванням звернення позивача до суду із вимогами про видачу судового наказу.

Перевіривши правильність наведених позивачем розрахунків, колегія суддів погоджується з ними. Доводи апеляційної скарги представника відповідача в частині незгоди, із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості - відсутні.

Колегія суддів вважає неприйнятними посилання представника відповідача про відсутність системи опалення у житловому приміщенні відповідача, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки протирічить вимога законодавства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб'єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавчо обмежене право відповідача самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, може призвести к порушенню прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, з дотриманням принципу справедливого балансу, держава урегульовала спірне питання шляхом дотримання певної системи правил дотримання яких є обов'язковими для відключення від системи центрального опалення.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: