печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Кирилюк С.С.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача Василевського О.Л. про направлення справи № 757/25006/18-ц за підсудністю за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

27.07.2018 відкрито провадження за даним позовом та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

04.02.2019 відповідно до розпорядження № 53, від 04.02.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв'язку з відстороненням від посади судді Цокол Л.І.

05.02.2019 ухвалою Печерського районного суду м. Києва вказану справу прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г. та призначено до судового засідання в порядку спрощено провадження, з повідомленням сторін.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача Василевським О.Л. було подано до суду заяву про направлення справи № 757/25006/18-ц за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва з тих підстав, що в даному випадку має місце спір з приводу страхового відшкодування і не підпадає під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування, а тому спір має розглядатися за місцем знаходження відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви з тих підстав, що відповідно до ч. 5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за його місцезнаходженням, так як вказаний спір не підпадає під ознаки виключної підсудності.

Представник відповідачав судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, в заяві про направлення справи за підсудністю просив розглядати вказане питання, у його відсутність.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали заяви та справи, дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 5 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виник спір з приводу наявності підстав для сплати суми страхового відшкодування, тобто між позивачем як споживачем послуг зі страхування та відповідачем, як надавачем таких послуг.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що спірні правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наступного.

За змістом преамбули Закону України «Про страхування», він регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Згідно ст.16 Закону України «Про страхування», яка узгоджується з положеннями ст.979 ЦК України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст.1 цього ж Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договору страхування.

Аналіз вищевказаних правових норм, з урахуванням роз'яснень п. 2 постанови Пленуму ВСУ від12.04.1996року №5«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» дає можливість зробити висновок, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджуються на спірні правовідносини, що виникли при виконанні договору страхування.

Окрім цього, у Листі Верховного Суду України від 01.02.2013 р. «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)» встановлено, що судова практика свідчить про непоодинокі випадки безпідставного повернення за непідсудністю справ про захист прав споживачів. Вирішуючи питання територіальної підсудності, суди повинні керуватися нормами розд. III гл. 1 ЦПК (статті 107 - 117) і враховувати, що відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позивачу в справах про захист прав споживачів надано право на свій розсуд пред'являти позов: за місцезнаходженням відповідача, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (за винятком виключної підсудності).

Позивач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому правомірно скористалась своїм правом на пред'явлення позову за своїм місцем проживання до Печерського районного суду м. Києва.

Тому в задоволенні заяви представника відповідача про передачу справи до Солом'янського районного суду м. Києва за підсудністю, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 28, ст. ст. 222, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача Василевського О.Л. про направлення справи № 757/25006/18-ц за підсудністю за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.03.2019.

Суддя Т.Г. Ільєва