Справа №487/3094/17
Провадження №2/487/76/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Ігнатьєва А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В:

08.06.2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування», ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок ДТП, в якому просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування», ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» 23 081,59 грн. завданих матеріальних збитків на користь ОСОБА_2 та 23 081,59 грн. завданих матеріальних збитків на користь ОСОБА_1; з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 шкоду, повязану з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 15 600,00 грн.; з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8 954,07 грн.; з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 Ю.О. моральну шкоду в сумі 1 154,07 грн., а також просили стягнути солідарно з відповідачів ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 суму завданої моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. та на користь ОСОБА_1 в розмірі 100 000,00 грн.

Свій позов позивачі обґрунтували тим, що 12.01.2017 року на 69 км. автодороги Е-58 М-14 «Одеса Мелітополь - Новоазовськ», неподалік с. Федорівка Березанського району Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій транспортного засобу Daewoo Nexia ОСОБА_2 та його пасажирка ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до хірургічного відділення Березанської ЦРЛ.

Відповідні відомості, по факту вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За такого, враховуючи, що ОСОБА_5 працює на ДП «Миколаївський облавтодор», позивачі просили стягнути завдану шкоду в тому числі і з вищезазначених підприємств.

Крім того, в позовній заяві позивачами зазначено, що т/з МДКЗ 30 06 КРАЗ 6505 5, д.н.з. НОМЕР_3, застрахований в ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування».

З огляду на викладене, позивачі звернулися до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права.

Ухвалою від 21.06.2017 року суд відкрив провадження у даній справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2017 року справу призначено до судового розгляду та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Моторне (транспортне) страхове бюро України та ОСОБА_4.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, неодноразово надавали заяви про відкладення слухання справи, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги неодноразово уточнювали, остаточно просили суд:

1. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 23 081,59 грн. завданих матеріальних збитків;

2. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування», ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 23 382,08 грн. завданих матеріальних збитків;

3. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 шкоду, повязану з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 148 333,33 грн.;

4. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8 585,77 грн.;

5. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1 154,07 грн.;

6. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 пеню в сумі 282,19 грн.;

7. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 2010,34 грн.;

8. Стягнути з ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 вартість пошкодженого майна в сумі 5 440,00 грн.;

9. Стягнути солідарно з відповідачів ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» на користь на користь ОСОБА_1 вартість послуг сервісного центру в сумі 150,00 грн.

10. Стягнути солідарно з відповідачів ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 суму завданої моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

11. Стягнути солідарно з відповідачів ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 «ПРОСТО-страхування» в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив суд залишити його без задоволення, мотивуючи тим, що вина жодного з учасників ДТП не розглядалася в судовому порядку та жодним документом не підтверджується настання відповідальності ОСОБА_4, а тому позовні вимоги вважав необґрунтованими та безпідставними. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Представник відповідача ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив суд залишити його без задоволення, мотивуючи тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки відсутній причинно-наслідковий звязок між ДТП та завданою шкодою саме відповідачами. Також надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» в судове засідання не зявився, також надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив суд залишити його без задоволення, мотивуючи тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки на даний час не встановлена вина в кримінальному провадженні за фактом ДТП та відсутній причинно-наслідковий звязок між ДТП та завданою шкодою саме відповідачами. Також надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_6 «Варварівський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, представник Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 12.01.2017 року на 69 км. автодороги Е-58 М-14 «Одеса Мелітополь - Новоазовськ», неподалік с. Федорівка Березанського району Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій транспортного засобу Daewoo Nexia ОСОБА_2 та його пасажирка ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до хірургічного відділення Березанської ЦРЛ.

Відповідні відомості, по факту вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, судом також встановлено, що 16.11.2016 року АТ «ПРОСТО-страхування і Варварівська ДЕД Філія ДП «Миколаївський облавтодор» уклали договір АК 1280213 страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3.

За Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Судовий розгляд, яким цивільна справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду.

В силу статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі рішення суду у цивільні справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, ч. ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно статей 22 ч. 1, 1166 ч. 1, 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з п. 32.1. ст. 32 Закону, страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2 постанови від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов. Ними є наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до абз. 3 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами не надано доказів на підтвердження наявності винного діяння, вчиненого відповідачами, як і не надано доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між вчиненим діянням та завданою шкодою, а саме не надано постанову у справі про адміністративне правопорушення або вироку суду, що виключає можливість задоволення вимог позивачів, щодо стягнення матеріальних збитків.

Натомість, посилання позивачів на фабулу кримінального провадження як підтвердження факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, судом до уваги не береться.

Стосовно моральної шкоди і можливості її стягнення, в даній справі, суд приходить до переконання, що основним елементом є вина особи, яка її завдала, а оскільки за фактом вчиненої ДТП вина жодної особи не встановлена, що виключає можливість стягнення моральної шкоди за будь-яких обставин, не враховуючи той факт, що моральна шкода відшкодовується тільки у випадках, передбачених законом за умови доведення позивачем сильного душевного хвилювання, інших подібних душевних переживань, що призвели до ушкодження здоровя у звязку із винним діянням відповідачів.

З урахуванням вищевикладеного, суд залишає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 без задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позову заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Філії «Варварівський ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок ДТП залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА