Номер провадження: 22-ц/813/2349/19
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецький М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на окрему ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про визнання права спільної часткової власності на майно за набувальною давністю та за зустрічним позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська міська рада, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2018 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради, про визнання права спільної часткової власності на майно, а саме на нежитловий об`єкт, який розташований за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю та зустрічної позовної заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та стороні відповідача - Одеська міська рада, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення.

Підставою для відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог є передчасне звернення до суду з вимогою про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Під час вирішенні спору судом виявлені недоліки в діяльності Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

11 червня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси постановлено окрему ухвалу, та надіслано окрему ухвалу Одеському міському голові для усунення виявлених судом недоліків. Встановлено двомісячний строк для надання відповіді.

Не погодившись з зазначеною ухвалою Департамент комунальної власності Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати окрему ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Посилання скаржника на те, що вказане нежитлове приміщення підвалу неправомірно, незаконно, без достатніх підстав зайнято фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , без жодних правових підстав є необґрунтованими, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи та спростовані наступними дослідженими судом доказами.

У 2006 році начальник дільниці № 1 КІІ« ЖКС «Хмельницький» запропонував ОСОБА_1 та ОСОБА_2 роботу на посаді двірників на дільниці №1, та запропонував для життя нежитлове приміщення, загальною площею 69, 7 кв. м. в АДРЕСА_2 .

Приміщення було непридатним для проживання, тому відповідачі за зустрічним позовом перед тим, як працевлаштуватися зробили ремонт даного приміщення, після якого воно стало придатним для проживання. Іншого житла в м. Одесі вони не мали.

Після виконаних родиною ОСОБА_1 ремонтно-відновлювальних робіт зазначене нежитлове приміщення переобладнане в житлове, відповідає державним нормам і стандартам як житлова квартира з можливостю) змінити функціональне призначення.

У первісній позовній заяві було надано експертний висновок, згідно до якого вказане приміщення відремонтоване та вважається житловим.( Справа 521/16608/17)

01 листопада 2007 року ОСОБА_1 офіційно працевлаштувалась двірником у КП « ЖКС « Хмельницький», що підтверджується записом зробленим у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , згідно наказу від 01.11.2007 року. № 42-к. 01.12.2008 року переведена майстром цієї ж дільнииі.30.06.2009 року. ОСОБА_1 , звільнена за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП згідно наказу № 1'74-к від 10.06.2009 року.

ОСОБА_2 прийнято на роботу двірником на дільницю № 1 КП « ЖКС « Хмельницький» 01.12.2008 року згідно наказу № 217- к від 01.12.2008 року, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідок № 69 від 07.12.2015 року та № 43 від 1 і .09.2017 року старшого інспектора ОК Побірської А.В. видно, що ОСОБА_2 працює в КП « ЖКС « Хмельницький « двірником на ділянці №1 з 01.12.2008 року по теперішній час.

Згідно довідки № 2362 від 31.08.2017 року за підписом начальника та бухгалтера дільниці №1 КП « ЖКС « Хмельницький» ОСОБА_1. поживає по АДРЕСА_1 без реєстрації довгий час з 2006 року по теперішній час.

З довідки № 2390 від 11.09.2017 року ОСОБА_2 проживає без реєстрації за вказаною адресою зі своєю сім`єю довгий час, згідно заяви сусідів з 08.2006 року.

Згідно довідки № б/н б/ д. дільниці №1 КП « ЖКС « Хмельницький» ОСОБА_2 з родиною проживає за адресо АДРЕСА_2 .

З моменту надання приміщення та на протязі десяти років відповідачі за зустрічним позовом проживають там з дітьми, доглядають за приміщенням виконують ремонтні роботи.

ОСОБА_13 та ОСОБА_2 перебувають а квартирному обліку з 2008 року.

Між позивачем і відповідачем не існувало договірних відносин щодо користування ( оренди) спірним майном. Після прийняття рішення Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 29.06.2005 року № 234 про проведення технічної інвентаризації об`єктів нежитлового фонду комунальної власності, в тому числі, приміщення першого поверху, що розташоване у АДРЕСА_1 , про оформлення і видачу Одеській міській раді свідоцтва про права власності та реєстрації його за Одеською міською радою, а також після отримання відповідного свідоцтва від 11.06.2009 року серії НОМЕР_3 , органи місцевого самоврядування не користувались та не розпоряджались спірним майном, вимог щодо протиправного користування спірним приміщенням органи посадові особи місцевого самоврядування не пред`являли.

Відповідачі за зустрічним позовом заволоділи вказаним приміщенням добросовісно, не приховували факт знаходження приміщення в їх володінні, після вселення в приміщення та по теперішній час безперервно проживають в ньому.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дотримався вимог п. 5 ст. 262 ЦПК України, а саме не зазначив закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Проте колегія судів не погоджується з зазначеним виходячи з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, держаних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Відповідно п. 5 вищевказаної статті, в окремій ухвалі суд-має зазначити закон чи інший нормативно - правовий акт( у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

З моменту надання приміщення та на протязі десяти років відповідачі за зустрічним позовом проживають там з дітьми, доглядають за приміщенням виконують ремонтні роботи.

Малиновська районна адміністрація та КГІ неодноразово звертались до Департаменту Комунальної власності стосовно передачі вказаного приміщення з метою переобладнання у житлове для працівника КІТ. але отримали письмові відмови.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року витребувано з Одеської міської ради оригінал листа голови Малиновської адміністрації Одеської міської ради на ім. я першого заступника міського голови Орловського А.Й. від 14.07 2016 р. № У-37 л/п щодо звернення двірника ділянки № 1 КГІ « ЖКС « Хмельницький» та з Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради оригінал відповіді Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, підписаної першим заступником директора Г`ресь - Соборовою В.О. від 09.09.2016 року № 01-06/ 105.

З відповіді Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.08.2016 р. № У-37 /п повідомлено ОСОБА_2 , що спірне нежитлове приміщення знаходиться v віданні Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

У листі від 12.04.2017 р. № 01006/3 І Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, направленого ОСОБА_2 вказано, шо розглянуто звернення щодо передачі приміщення , яке належить територіальній громаді м. Одеси та перебуває на обліку Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, на баланс або господарське ведення до КГІ « ЖКС « Хмельницький» зазначений об`єкт не передавався. Дане приміщення відповідно до технічних норм є нежитловим, його використання як житлового неможливе та передання даного об`єкта на баланс КП не вбачається доцільним.

З вищенаведеного можливо зробити висновок, що родини ОСОБА_1 неодноразово зверталась до органів влади з проханням передати їх родині, спірне приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що у спірному приміщенні проживає син відповідачів за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який є особою з інвалідністю з дитинства першої групи- «А». З ним проживає його дружина ОСОБА_5 , інвалід третьої групи, та їх малолітні діти - ОСОБА_6 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зазначеному приміщенні проживають малолітні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно ст.6 ЗУ «Про основи соціального захисту осіб з інвалідністю» захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку встановленому законом.

Відповідно ст.29 ЗУ «Про основи соціального захисту осіб з інвалідністю» особи з інвалідністю забезпечуються житлом у порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством і з урахуванням положень цього Закону. Особи з інвалідністю та сім`ї, в яких є діти з інвалідністю, мають переважне право на поліпшення житлових умов в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Цим Законом передбачено, що діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення- їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі з суспільному житті та полягає, зокрема у наданні пристосованого житла.

Ст. З Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що Органи Місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать як власні (самоврядні повноваження) так і управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торгівельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.( ч. 1 п. 1 ст.30 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні»)

Таким чином суд в окремій ухвалі посилається на Конституцію України, Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Закон України « Про місцеве самоврядування».

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду, що відмова Департамента комунальної власності від 09.08.2016 р. № 01-06/105 щодо передачі спірного приміщення в управління Малиновської районної адміністрації з подальшою передачею дільниці № 1 КП «ЖКС «Хмельницький» для оформлення дозвільних документів і зміну статусу нежитлового приміщення в житлове формальною, такою, що не відповідає вимогам Конституції України, інтересам територіальної громади м. Одеси та багатодітної сім`ї ОСОБА_1 .

Посилання автора апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи та спростовані дослідженими судом доказами, яким дана правильна правова оцінка.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький