ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Херсон

Справа № 766/22536/18

Провадження № 22-ц/819/620/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

суддів: Вейтас І.В.

Кузнєцової О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Єпішина Ю.М., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано відмовив у видачі судового наказу з підстав невідповідності заяви вимогам п.п.4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, оскільки надто суворе та буквальне дотримання судом правил процесуального законодавства в даному випадку фактично позбавило заявника можливості реалізувати своє право на стягнення аліментів.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 заявлено вимогу, яка не відповідає приписам ст.161 ЦПК України, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України відмовив у видачі судового наказу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного, починаючи з дня пред'явлення заяви про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 цієї норми права);

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.5).

Отже, в силу зазначених вимог закону, заявник має право звернутися із заявою про видачу судового наказу або на підставі п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, тобто із вимогою про стягнення аліментів у відповідній сумі від заробітку (доходу) платника аліментів, або на підставі п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України просити суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Заявлення альтернативних вимог законом не передбачено.

Наказне провадження є особливою формою судочинства, яке має на меті оперативний розгляд заяв та не передбачає проведення попереднього судового засідання для з'ясування вимог заявника, а відтак ці вимоги мають бути чіткими та відповідати положенням ст.161 ЦПК України.

Оскільки заява ОСОБА_2 суперечить вимогам закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у видачі судового наказу.

При цьому, слід зазначити, що згідно положень ч. 2 ст. 166 ЦПК України заявник не позбавлений права звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку або подати нову заяву про видачу судового наказу, правильно сформулювавши свої вимоги, що забезпечить доступ особи до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленої у справі ухвали.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ст. 389 ч.1 п.2 ЦПК України.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова