Справа № 503/2095/18
Провадження № 2/503/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 03.10.2012 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 10.09.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з нерегулярною сплатою аліментів з боку відповідача, утворилась заборгованість. За таких обставин, позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 3670,00 грн., а також судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши розрахунок, відповідно до якого розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 400,00 грн. Також посив стягнути з позивача, понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 03.10.2012 року сплачує на користь позивача ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісяця.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно, наданого позивачем до суду розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, за період з 01.06.2014 року по 30.10.2018 року, розмір якої склав 3670,00 гривень, неустойка (пеня) за один місяць розрахована так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № № 572/1762/15-ц дійшла правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідачем ОСОБА_2 , у наданому до суду відзиві розрахунок пені за заборгованість по сплаті аліментів, наданий відповідно до формули, яка викладена у вищезазначеній постанові Верховного Суду.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню пені за заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 400,00 грн.

Стосовно розподілу судових витрат, суд приходить до наступних висновків.

Позивачем зазначено про понесення судових витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., додано детальний розрахунок розміру витрат на правову допомогу та опис послуг, наданих двокатом ОСОБА_5 , а також надано квитанцію про отримання адвокатом зазначених коштів від позивача. Однак, до вищезазначеного розрхунку включені витрати на оформлення договору про надання правової допомоги, що не може бути віднесено до наданих юридичних послуг. Отже, витрати позивача на правичу допомогу, з урахувнням вартості однієї години, наданих юридичних послуг адвокатом ОСОБА_5 , становлять 2800,00 грн.

Відповідачем зазначено про понесення ним судових витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., також додано детальний опис робіт та надано квитанцію про сплату зазначених коштів адвокату.

Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137,141,142 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом розраховано, що позовні вимоги задоволені на користь позивача частково на 10,89 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 400 х 100 / 3670), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 89,11 відсотків (100 10,89).

Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу - 2800,00 грн. З урахуванням задоволених позовних вимог, розмір витрат, який підлягає відшкодуванню становить 304,92 грн. (2800 х 10,89 / 100).

Відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000,00 грн. З урахуванням позовних вимог, в задоволенні яких позивачу було відмовлено, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 5346,60 грн. (6000 х 89,11 / 100).

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, в розмірі 304,92 грн., а з позивача на користь відповідача, в розмірі 5346,60 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням зазначених положень, суд приходить до висновку про необхідність покладення на позивача зобов`язання сплатити різницю судових витрат відповідачу, в розмірі 5041,68 грн. (5346,60-304,92).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 Кодимського АДРЕСА_3 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , різницю покладених на сторони судових витрат, в розмірі 5041 (п`ять тисяч сорок одна) грн. 68 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк