ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 331/2982/16-ц

провадження № 61-31892 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судуАнтоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача за дорученням - ОСОБА_2, відповідач - комунальне підприємство «Водоканал» Запорізького міського виконавчого комітету,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року в складі судді Світлицької В. М. та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року в складі колегії суддів Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до КП «Водоканал» і просив стягнути з відповідача 334 331,94 грн збитків, завданих його будинку внаслідок аварії на водоводі.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02 серпня та 08 серпня 2014 року по вул. Леонтовича в м. Запоріжжі сталася аварія на водоводі, що проходить по вул. Леонтовича в м. Запоріжжі , внаслідок чого належний йому будинок НОМЕР_2 по цій вулиці значно пошкоджено, необхідна його реконструкція, вартість якої визначена будівельною організацією ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Гранит» у розмірі 334 331,94 грн.

Водовід знаходиться в експлуатації КП «Водоканал».

Позивач уважав, що саме підприємство винне в аваріях та заподіянні йому збитків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та завданою позивачеві шкодою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовів, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2017 року представник позивача подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення КП «Водоканал», у якому відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником 13/25 часток, а ОСОБА_3 - 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_2 (далі - будинок).

Згідно з довіреністю від 27 вересня 2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізькоїобласті Карташовою Т. М., ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 користуватися та управляти належною їй частиною будинку.

02 серпня 2014 відбувався витік води через пошкодження в трубі приватного водопровідного вводу на будинку АДРЕСА_1 , який не перебуває на балансі КП «Водоканал».

При відключенні зазначеного вводу від мережі централізованого водопостачання витік припинився. Вода просочувалася на поверхню проїжджої частини вулиці над місцем ушкодження та в зливну яму, вириту самовільно мешканцями будинку НОМЕР_2 із порушенням будівельних норм і правил. Вода на поверхні вулиці під будинок НОМЕР_2 не потрапляла.

04 серпня 2014 року стався витік води в районі будинку НОМЕР_2 , який усунуто в цей же день бригадою КП «Водоканал».

Характер витоку води на поверхню був тотожний тому, що стався 02 серпня 2014 року. Виникнення деформаційних змін будинку НОМЕР_2 спричинене діями (бездіяльністю) його мешканців.

Відповідно до акту обстеження технічного стану будинку від 11 вересня 2014 року, проведеного на підставі звернення ОСОБА_1 , на фасаді та в кімнатах на стелі та стінах будинку виявлені тріщини. На вході в будинок спостерігається порушення примикання вимощення до цоколю.

Центральний водопровід проходить по вул. Леонтовича, в санітарній зоні водопроводу знаходиться льох. На момент обстеження зливна яма обладнана неналежним чином, накрита шифером. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до спеціалізованого підприємства для отримання незалежних висновків щодо причин виникнення тріщин у будинку. Після отримання висновків звернутися до суду з питання відшкодування збитків.

Відповідно до розрахунків ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт» договірна ціна на будівництво та реконструкцію будинку НОМЕР_2 станом на 01 жовтня 2014 року, складає 334 331,94 грн.

31 січня 2015 року ОСОБА_1 надіслав КП «Водоканал» досудову вимогу, в якій просив у добровільному порядку вирішити питання щодо відшкодування збитків власникам будинку НОМЕР_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті З ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.

Установивши відсутність протиправної поведінки й причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та шкодою, заподіяною майну позивача, суди першої та апеляційної інстанцій дішли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в даній справі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (ЗЕРУАХ/ІИ АИЄ ОТНЕРЗ V. О КРАЇ N Е , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук