233 № 233/6027/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А., розглянувши цивільну справу №233/6027/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
15.11.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26, пославшись на те, що є власницею зазначеного житлового будинку, в якому, окрім неї, на правах члена сімї зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк, оскільки з 1999 року брат відбував кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років. В 2014 році відповідач в телефонній розмові повідомив їй про звільнення з місць відбування покарання, але до спірного житлового приміщення не повернувся. Інформацією щодо місця перебування відповідача на теперішній час вона не володіє.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26.
ОСОБА_1 є власницею зазначеного будинку, що підтверджено Договором дарування жилого будинку від 01 червня 1999 року, посвідченим Державним нотаріусом Другої Костянтинівської Державної нотаріальної контори. Зареєстровано в реєстрі за №656 (а.с.9).
За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивач, так і відповідач, вселений в спірне житлове приміщення як член сімї власниці, що підтверджено Обліковою карткою обєкту по господарського обліку (а.с.8-9), довідкою Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №2329 від 07 листопада 2018 року (а.с.11), та відомостями Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за №16/02-25 від 17.01.2019 р. (а.с.17).
Відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає і ним не користується більше 15 років, що підтверджено Актом паспортного режиму житлового органу Виконавчого комітету Іванопільської сільської ради від 07.11.2018 р. (а.с.10), а також висновком ДОП СП Костянтинівського ВП Бахмутського відділу ГУНП від 12.09.2018 р. (а.с.13).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаним таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26, РНОКПП НОМЕР_1) до
ОСОБА_2 (Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26)
«про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя