Справа № 308/9235/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

з участю секретаря - Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 квітня 2018 року (головуючий суддя Шепетко І.О.) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та Національної поліції в Закарпатській області про зняття арешту з іпотечного майна,

встановив:

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_1 і знаходиться у іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно договору іпотеки № PML-800/056/2007 від 09.10.2007 року та договору відступлення права вимоги від 26.11.2010 року.

Позов мотивовано тим, що 09.10.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір №ML-800/056/2007 про надання кредиту у розмірі 19 300,00 дол. США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, 09.10.2007 між ОСОБА_1 та позивачем був укладений Договір іпотеки PML-800/056/2007. Предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Під час підготовки до продажу предмета іпотеки в добровільному порядку позивачу стало відомо, що постановою б/н від 17.12.2007 слідчого управління ГУ УМВС в Закарпатській області накладено арешт на предмет іпотеки, що належить відповідачу ОСОБА_1

Оскільки позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог, внаслідок накладення 17.12.2007 арешту на предмет іпотеки, позивач позбавлений права на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, відповідно до Закону України «Про іпотеку», у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування позову посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України (в редакції 2012 року) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина 2 статті 174 КПК України 2012 року).

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (частина 3 статті 174 КПК України 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частинна 4 статті 174 КПК України 2012 року).

Тобто, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Встановлено, що 09.10.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № ML-800/056/2007, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19 300,00 Доларів США строком до 09.10.2021 р., зі сплатою відсотків в розмірі 15,24 % на придбання нерухомого майна.

На виконання умов Кредитного договору, 29.10.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором квартиру за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Декабристів, буд. 53/85.

Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1, накладено арешт на підставі постанови б/н, 17.12.2007, СУ УМВС України у Закарпатській області.

Як встановлено судом, вказаний арешт було накладено під час розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2, 4 ст. 190, ч.3 ст. 357, ч.2,3 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 за ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190, ч.1,3 ст. 191, ст.. 357, ч.2,3 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України.

08.02.2013 Ужгородським міськрайонний судом постановлено вирок у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2, 4 ст. 190, ч.3 ст. 357, ч.2,3 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 за ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190, ч.1,3 ст. 191, ст.. 357, ч.2,3 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України. Питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження судом у вироку не вирішувалося.

Отже, арешт на спірні приміщення було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі.

У порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Разом з тим спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 чинного КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтею 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України (1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Оскільки у даному випадку арешт на спірне майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі, та враховуючи, що арешт на спірне майно було накладено за правилами КПК України 1960 року, апеляційний суд вважає, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №569/4374/16-ц.

Тобто питання щодо зняття (скасування) арешту з спірної квартири підлягає вирішенню в порядку кримінального, а не цивільного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинств.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 цього Кодексу.

Оскільки питання щодо зняття (скасування) арешту з спірної квартири підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 367, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. 377, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 квітня 2018 року - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що питання підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Головуюча:

Судді