ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9212/19 Справа № 201/9774/19 Головуючий у першій інстанції: Антонюк О. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання перевищення строку неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення його позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання перевищення строку неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про задоволення його заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просить визнати перевищення місячного строку невиконання замовлення ФОП ОСОБА_2 неправомірним та зобов`язати відповідача виконати замовлення щодо виготовлення надмогильного пам`ятника, встановити його в найкоротші строки та згідно креслення, наданого позивачем; стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. та 100,00 грн. за кожен день , починаючи з 23.08.2019 року, тобто з дати подання позову та до ухвалення судового рішення (якщо замовлення не буде виконане).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Також позивач звернувся до місцевого суду із заявою №3 від 19.09.2019 року, в якій просив забезпечити позов шляхом огляду речових доказів на місці з складанням відповідного протоколу і інших матеріалів про стан місця поховання дружини позивача, наявності поряд з похованням її матері і баби, на якій стадії на даний час знаходиться виготовлення пам`ятника. В обгрунтування даної заяви позивач посилається, зокрема, на ст.ст. 149 - 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, в редакції, що діяла час час постановлення оскаржуваної ухвали, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст заяви позивача про забезпечення позову, колегія приходить до висновку про правомірність залишення без задоволення вказаної заяви, оскільки заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме обраного ним виду забезпечення, а також не обгрунтовано наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року було забезпечено даний позов шляхом заборони ФОП ОСОБА_2 вчиняти на могилі ОСОБА_3 будь-які дії, крім продовження встановлення пам`ятника за замовленням ОСОБА_1 від 05 липня 2019 року.

Колегія звертає увагу, що позивач має право звернутись до місцевого суду із заявою про забезпечення доказів, відповідно до положень ст.ст. 116 - 117 ЦПК України, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (ч. 1 ст. 116 ЦПК України).

Отже, оскаржувана ухвала щодо забезпечення позову постановлена у відповідності з вимогами процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді