Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 592/6046/17

провадження № 61-30138св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня

2017 року у складі судді Корольової Г. Ю. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Левченко Т. А., Хвостика С. Г.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Посилалися на те, що 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 укладений кредитний договір

№ 1801/0908/71-145. Відповідно до умов вказаного кредитного договору банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 37870,00 дол. США,

а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 , що виникла з кредитного договору № 1801/0908/71-145, 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори поруки

№ 1801/0908/71-145-Р-2 та №1801/0908/71-145-Р-1.

28 липня 2009 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору від 11 вересня

2008 року № 1801/0908/71-145, відповідно до умов якого зазначений кредитний договір було викладено у новій редакції. Зокрема, вказаним договором у новій редакції було викладено й розділ 8 зазначеного кредитного договору, яким врегульовано відповідальність сторін. У тому числі, вказаний розділ було доповнено пунктом 8.4.1., відповідно до якого відсоткова ставка підвищується на 1 % за кожен факт порушення, від рівня поточної ставки на дату порушення зобов`язання позичальника.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

З урахуванням наведеного, просили суд визнати поруку за договорами

від 11 вересня 2008 року №1801/0908/71-145-Р-2 та №1801/0908/71-145-Р-1, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , припиненою.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Визнано поруку за договором від 11 вересня 2008 року № 1801/0908/71-145-Р-2, що укладений між ОСОБА_1 та між ВАТ «Сведбанк» та від 11 вересня

2008 року № 1801/0908/71-145-Р-1, укладений між ОСОБА_2 та

ВАТ «Сведбанк», припиненою.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивоване тим, що внаслідок внесення змін до кредитного договору відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителів, а тому правовідносини між банком і поручителями є припиненими.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проситьскасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що у суду не було підстав для застосування частини першої статті 559 ЦК України, оскільки умовами кредитного договору передбачена можливість зміни відсоткової ставки при настанні певних обставин; наявність в кредитному договорі, викладеному в новій редакції, умови про збільшення відсоткової ставки внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов`язків не може вважатися фактом збільшення обсягу відповідальності поручителів, оскільки позивач не використовував свого права на збільшення відсоткової ставки; порівнюючи кредитний договір та зміни до нього можна дійти висновку, що збільшення обсягу відповідальності не відбулось, а навпаки обсяг відповідальності відповідно до пункту 8.2 було зменшено з 2 % до 1 %.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подали заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, висновки судів щодо застосування норм матеріального та процесуального права застосовані правильно, а тому підстав для їх скасування немає.

Рух справи

05 грудня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в цій справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1801/0908/71-145, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 37 870,00 дол. США.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 й ОСОБА_2 укладено договори поруки № 1801/0908/71-145-Р-2 та №1801/0908/71-145-Р-1.

28 липня 2009 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору

від 11 вересня 2008 року № 1801/0908/71-145, відповідно до якого зазначений кредитний договір було викладено у новій редакції.

Цим договором у новій редакції було викладено й розділ 8 кредитного договору від 11 вересня 2008 року №1801/0908/71-145, яким врегульовано відповідальність сторін та доповнено пунктом 8.4.1., відповідно до якого відсоткова ставка підвищується на 1% за кожен факт порушення від рівня поточної ставки на дату порушення зобов`язання позичальника.

Відповідно до пункту 1 договору поруки від 11 вересня 2008 року поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно

з кредитним договором від 11 вересня 2008 року №1801/0908/71-145 у сумі

37 870,00 дол. США, стоком до 11 вересня 2038 року, з процентною ставкою

12,5 % річних за їх використання. Кредитний договір, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між банком та позичальником, та будуть невід`ємною частиною кредитного договору від 11 вересня 2008 року №1801/0908/71-145, надалі іменуються «Основне зобов`язання».

У відповідності до пункті 11 вказаного договору поруки сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитися від прийнятих на себе зобов`язань за вказаними договорами або змінити їх умови. Сторони домовились, що будь-які зміни до Основного зобов`язання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором, погоджуються між позичальником та банком самостійно без повідомлення поручителів про такі зміни.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тлумачення частини першої статті 559 ЦК України дозволяє зробити висновок, що закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Правове значення має, чи відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя під час виконання боржником основного зобов`язання. На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України

у постановах від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176цс15, від 13 вересня

2017 року у справі № 6-1539цс17.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення суми кредиту або розміру процентів, пені, штрафів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів, тощо. Така правова позиція викладена, зокрема,

у постановах Верховного Суду України від 23 грудня 2014 року у справі

№ 3-196гс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-701цс15.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі

№ 6-69цс11 викладена правова позиція: «відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього; збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним».

Встановивши, що всупереч пункту 11 договору поруки, внаслідок укладення договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору від

11 вересня 2008 року № 1801/0908/71-145 без згоди поручителя (позивача), відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (доповнено пунктом 8.4.1. розділ 8 кредитного договору «Відповідальність сторін»), суди обґрунтовано виходили з того, що це

є підставою для застосування до спірних правовідносин частини першої статті 559 ЦК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій ? без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук