Справа № 500/4025/19
Провадження № 2/500/2410/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-
04.06.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності, мотивуючи тим, що 06.07.2001 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , був укладений договір купівлі-продажу № 6442 житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , згідно якого вони набули право спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами. За позивачами в КП «Ізмаїльське МБТІ» зареєстроване право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, від 13.07.2001 року за реєстровим № 2-20.
В судове засідання позивачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник позивачів надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, просила розглядати справу у її відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6442 від 06.07.2001 року а саме, житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( яка діяла в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , власниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рівних частинах. (а.с.8-9).
Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна №6442 від 06.07.2001 року сторонами виконані в повному обсязі, а саме, відповідно до п.5 договору житловий будинок з надвірними спорудами було продано за 1700 грн., які отримані продавцем до підписання даного договору, та належить новим власникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.
Договір купівлі продажу нерухомого майна №6442 від 06.07.2001 року посвідчений Одеською товарною біржею, право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис (а.с.9).
Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1159 від 02.12.2019 року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_1 власниками зареєстровані ОСОБА_1 (1/5 частка), ОСОБА_2 (1/5 частка), ОСОБА_3 (1/5 частка), ОСОБА_4 ( 1/5 частка) та ОСОБА_3 (1/5 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6442 від 06.07.2001 року, посвідчений Одеською товарною біржею, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 2/20 від 13.07.2001 року.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрованого 18.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 965 від 18.07.2015 року, ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 , та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_11 ».
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року.
Згідно ст.ст.128,224,227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.
На час укладення зазначеного договору діяла ст.15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої не вимагалось подальше нотаріальне посвідчення угоди, укладеної на біржі.
Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1. д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.
Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».
Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (13.07.2000 року), - договір купівлі - продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на квартиру, що відчужується.
Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.
При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.
З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним.
У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , посвідчений Одеською товарною біржею 06.07.2001 року, реєстровий № 6442, та визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 права власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в рівних частках за кожним, а саме по 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82,223,258,259,264,265,268,272,273, 280-283, 354,355 ЦПК України, ст.47, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_6 , яка зареєстрованою / знятою з реєстраційного обліку по м. Одесі та Одеській області не значиться, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 6442 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Одеській товарній біржі 06 липня 2001 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 15 грудня 1995 року, реєстраційний номер облікової кратки платника податків « НОМЕР_3 », ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в одеській області, 15 грудня 1995 року, реєстраційний номер облікової кратки платника податків « НОМЕР_5 », ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, 30 жовтня 2015 року, реєстраційний номер облікової кратки платника податків « НОМЕР_7 », ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, 30 серпня 2007 року, реєстраційний номер облікової кратки платника податків « НОМЕР_9 », ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в одеській області, 13 лютого 2009 року, реєстраційний номер облікової кратки платника податків « НОМЕР_11 » право спільної часткової власності, в рівних частках за кожним, а саме по 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.П.Пащенко