КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/7749/19 Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/12430/2019 Доповідвч: Гаращенко Д. Р.

05 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д. Р.

суддів Невідомої Т. О., Пікуль А. А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, пені інфляційних витрат та 3% річних, за невчасне відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У травніОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, пені інфляційних витрат та 3% річних, за невчасне відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року матеріали позову ОСОБА_1 передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції 19 липня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилався на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, що як наслідок призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. Апелянт зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України, передбачає альтернативну підсудність - позов про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних осіб або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем заподіяння шкоди. Право вибору між судами, якими згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, оскільки він скористався своїм правом та звернувся до суду за місцем завдання шкоди його майну у Дніпровському районі м. Києва.

Суд першої інстанції передаючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, керувався ст. 27 ЦПК України, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів встановила, що позов пред`явлено до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», як страховика, у зв`язку з невиконанням останнім вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», місцезнаходженням якого згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказано, як: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Суд першої інстанції, враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є Печерський район м. Києва, прийшов до висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню загальні правила підсудності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 травня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних, за невчасне відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позов пред`явлено до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», як страховика, у зв`язку з невиконанням останнім вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», місцезнаходженням якого згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказано, як: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позов до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленим законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 6 ст. 28 ЦПК України передбачено альтернативне правило підсудності, відповідно до якого позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем заподіяння шкоди.

ОСОБА_1 у своїй позовній вказав, що має бажання скористатись своїм правом у виборі територіальної підсудності.

При подачі позовної заяви, ОСОБА_1 додав ксерокопію постанови суду від 17.03.2016 року. Відповідно до якої, місцем заподіяння шкоди майну ОСОБА_1 встановлено Дніпровський район м. Києва.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року, право вибору між судами, яким, згідно із загальним правилом територіальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна дана справа, належить виключно позивачу.

Суд першої інстанції на дану норму процесуального права увагу не звернув та не перевірив подані позивачем документи, на підтвердження його права вибору територіальної підсудності.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для передачі справи до Печерського районного суду м. Києва.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права, неповно з`ясовані судом обставини, що мають значення для справи, відповідно до вимог п.1,4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Р. Гаращенко

Судді Т. О. Невідома

А. А. Пікуль