ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/575/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2834/19Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

секретар: Зеленська О.І.

за участю головного державного виконавця Лепчанського В.В.

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача адвоката Бовконюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 вересня 2019 року

у справі за поданням головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року головний державний виконавець Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанський В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України. до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні.

Заявлені у поданні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 не зважаючи на те, що неодноразово викликалась до Горішньоплавнівського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, умисно ухиляється від виконання рішення суду, оскільки впродовж тривалого часу рішення суду не виконує, дитину від батька переховує.

Згідно заяви стягувача, стало відомо, що боржник має намір виїхати за межі України та вивезти дитину, що унеможливлює виконання рішення суду.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 вересня 2019 року у задоволенні подання головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставин справи, просив ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом №2/534/116/16, виданим 15 червня 2016 року Комсомольським міським судом Полтавської області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/534/16/16, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області 15 червня 2016 року, про встановлення ОСОБА_1 : необмеженого спілкування з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьками та донькою у час, коли дочка не задіяна в освітньому закладі; систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах; при досягненні шкільного віку першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком.

17 червня 2016 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, вказану постанову ОСОБА_2 отримала під розпис /т. 3 а. с. 49/.

21 червня 2016 року по вказаному виконавчому провадженню було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку було направлено сторонам у справі (т. 3 а. с. 52).

15 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1 було відновлено виконавче провадження №51465246 згідно з постановою державного виконавця /т. 3 а. с. 53/.

29 травня 2018 року за адресоюм. Горішні АДРЕСА_1 , було направлено виклик державного виконавця до Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на 08 червня 2018 року з приводу виконання рішення суду /т. 3 а.с. 56/.

Під час перевірки виконання рішення суду ОСОБА_2 , державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчиняв, що підтверджується актами від 29 травня 2018 року, 01 червня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги Головного державного виконавця Горішньо-плавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В., суд першої інстанції виходив з того, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, наявність в даному випадку лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З наявних у справі доказів вбачається, що на примусовому виконанні у Горішньо-плавнівському міському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на виконанні перебуває виконавчий лист №2/534/116/16, виданий 15 червня 2016 року Комсомольським міським судом Полтавської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення графіка спілкування з дитиною батька, який проживає окремо.

Згідно вказаного виконавчого листа встановлено ОСОБА_1 : необмежене спілкування з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьками та донькою у час, коли дочка не задіяна в освітньому закладі; систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах; при досягненні шкільного віку першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком.

17 червня 2016 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, вказану постанову вручено ОСОБА_2 під підпис /т. 3 а. с. 49/.

21 червня 2016 року за вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» /т. 3 а. с. 52/.

15 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1 відновлено виконавче провадження №51465246 згідно з постановою державного виконавця та виклик направлено ОСОБА_2 за вих. №51465246/1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте боржник в зазначену дату 25 травня 2018 року до Відділу ДВС не з`явилась /т. 3 а. с. 53/.

29 травня 2019 року за вищевказаною адресою державним виконавцем направлено виклик ОСОБА_2 до Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на 08 червня 2018 року з приводу виконання рішення суду, однак остання на виклик не з`явилась /т. 3 а. с. 56/.

Під час перевірки виконання ОСОБА_2 рішення суду, державним виконавцем у присутності понятих було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , проте в жодному випадку двері ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти від 29 травня 2018 року та 01 червня 2018 року.

21 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід ОСОБА_2 до Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на 05 червня 2018 року, однак вказану постанову не було виконано.

З наведених вище обставин вбачається, що незважаючи на те, що ОСОБА_2 в ході примусового виконання неодноразово викликалася до Відділу державної виконавчої служби, однак умисно ухиляється від виконання рішення суду та впродовж тривалого часу рішення суду не виконує, дитину від батька переховує.

За нормами ч. 3, 4 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, доводи апелянта та головного державного виконавця Горішньо-плавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. про те, що боржник не виконує судове рішення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, свідчать, що вказаними заходами виконати судове рішення неможливо, про можливість боржника виїхати в іншу країну і відповідно ухилятись від виконання судового рішення за виконавчим провадженням, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача.

З цих підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, зі скасуванням ухвали районного суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухваленням нового рішення про задоволення подання головного державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 367, 374, ч. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 вересня 2019 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Подання головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 -ження, паспорт НОМЕР_1 , виданий 26 жовтня 2010 року Комсомольським МВ УМВС в Полтавській області, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Пилипчук Л.І.