Справа № 346/5936/18
Провадження № 2/346/545/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого-судді П"ятковського В.І.,

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великокам"янської сільської ради П"ядицької об»єднаної територіальної громади, Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що після смерті її матері, ОСОБА_2, відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в АДРЕСА_1.

Вона є спадкоємцем за заповітом, тому звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтвердив право власності спадкодавця на спадкове майно, а право власності зареєстровано за ОСОБА_3, померлим головою колгоспного двору.

В зв "язку з виниклими обставинами, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка в судове засідання по розгляду даної справи не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, на адресу суду від П"ядицького сільського голови ОТГ до суду надійшла заява про рогляд справи у відсутності представника громади та не заперечення проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного.

Як видно із досліджених доказів, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис № 19 (а.с.9).

03 липня 1996 року від імені ОСОБА_2 було складено заповіт на користь позивачки, ОСОБА_1, однак його оригінал було втрачено, в зв"язку з чим 17 жовтня 2017 року видано дублікат.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 серпня 2018 року встановлено факт належності ОСОБА_1 дублікату заповіту, що має силу оригіналу (а.с.10).

Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Наведене стверджується копією спадкової справи № 397/2017.

Постановою державного нотаріуса від 22 листопада 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головю колгоспного двору ОСОБА_3, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Крім того, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с.12).

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 59763 від 25 вересня 2017 року вбачається, що право власності на вказане будинковолодіння зареєстроване за головою колгоспного двору, ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 червня 1989 року відповідно до рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14 червня 1989 року (а.с.11).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була дружиною ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та постійно проживала разом із ним в АДРЕСА_1, тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно звіту про оцінку майна від 19 жовтня 2018 року, ринкова вартість будинковолодіння в АДРЕСА_1 загальною площею 121,9 кв.м., житловою 70,1 кв.м. становить - 215963,00 грн.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з того, що позивачка вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які б мали право на обов"язкову частку у майні, немає, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268,354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП : НОМЕР_1 право власності на нерухоме майно, що складається із житлового будинку А, гаража Б, літньої кухні В, сараю Ж, гаража З, криниці № 1, огорожі № 2-5, вимощення ІІ та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, але не оформила своїх спадкових прав.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя П'ятковський В. І.