Ухвала

29 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 263/16688/17

провадження № 61-16584ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору та договору застави недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 22 серпня 2019 року (дата складення повного судового рішення - 27 серпня 2019 року). Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 15 листопада 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 26 вересня 2019 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У клопотанні, яке міститься у прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження у зв`язку із повторним зверненням з касаційною скаргою до Верховного Суду та указує те, що касаційну скаргу повернуто 18 листопада 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із невиконанням вимог ухвали від 13 вересня 2019 рокупро залишення касаційної скарги без руху для сплати судового збору.

Однак, указані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, адже ОСОБА_1 не обґрунтовує те, чому він не виконав вимоги ухвали суду про залишення його попередньої касаційної скарги без руху. Окрім цього, особа, яка подає касаційну скаргу, не надає доказів отримання ним попередньої касаційної скарги 18 листопада 2019 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Тобто, норми, які визначають вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, без сумніву, служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.

На підставі викладеного, згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

Окрім цього, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

В силу вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за своїм зустрічним позовом до АТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів. Стосовно первісного позову АТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості, то ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору, так як є відповідачем за цими вимогами, які не пов`язані з порушенням його прав як споживача.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - 20 грудня 2017 року) за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 181,90 грн (3 590,95 грн* 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007; ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат