Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа153/161/19

Провадження2/153/33/19-ц

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

учасники справи: представник позивача адвокат ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, в якому просив: встановити факти, що мають юридичне значення та визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 лютого 1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер його двоюрідний дід ОСОБА_4. 15 березня 1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області померла його баба по лінії матері ОСОБА_5. 15 жовтня 2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області померла його двоюрідна баба ОСОБА_6. 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_4 його спадщину, яка складається із майнового паю у визначеному розмірі 3126,41 грн. або 0,0621 відсотків, у пайовому фонді КСП «Україна» реорганізованого у ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області та земельна частка (пай) у розмірі 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області фактично прийняла його дружина ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року, за правилами ч.1 п.1 ст.549 ЦК Української РСР, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК Української РСР). Спадщина ОСОБА_6 складається із двох майнових паїв майновий пай у розмірі 3126,41 грн., який вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та належний їй майновий пай у визначеному розмірі 1879,41 грн., або 0,0373 відсотків, у пайовому фонді КСП «Україна» реорганізованого у ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, а також земельна частка (пай) у розмірі 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області та підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН №0304682 від 15.07.1997 року. Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Після смерті ОСОБА_6 її спадщину фактично прийняла її племінниця по лінії матері ОСОБА_7, яка проживала з останньою в одному будинку до дня її смерті, вели спільне господарство та фактично прийняла спадщину. Після смерті ОСОБА_5 її спадщину, яка складалася із земельної частки (паю), площею 1.92 га. та майнового паю у розмірі 2399 грн. 83 коп., прийняла і оформила на своє імя її донька (мати позивача) ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7 він прийняв її спадщину на спадкову земельну ділянку площею 1.7771 га. Іншу спадщину після смерті матері він не оформляв, оскільки відсутні документи про родинні відносини, та необхідно встановлювати в судовому порядку факти прийняття спадщини, що є перешкодою нотаріально оформити позивачу його спадкові права та іншу фактично спадщину його матірю, та у звязку з чим виникла необхідність звернутись до суду з цим позовом. Крім цього, майнові сертифікати на імя померлих ОСОБА_4С та ОСОБА_6 видані після смерті спадкодавців 27.12.2018 року, що також є перешкодою для оформлення цієї спадщини в нотаріальному порядку. Оскільки він частково оформив спадщину після смерті матері ОСОБА_7 за заповітом, тому він також вважається спадкоємцем іншого не успадкованого майна за заповітом і має право на спадкування за правилами ст.ст.1233-1236 ЦК України.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі Ордеру серії ВН №063829 від 06.03.2019 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обємі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1716 від 04.03.2019, в якій просив суд засідання провести у його відсутність. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності, клопотання представника позивача про допит свідків.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 06 березня 2019 року, про що постановлено ухвалу окремим документом.

Вивчивши надані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши надані письмові докази, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що вони є родичкою та сусідом померлих відповідно. Позивач є двоюрідним онуком по лінії матері ОСОБА_6 ОСОБА_6СМ. прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, так як проживала разом із померлими.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.4-5) судом встановлено, що позивач народився 28 лютого 1968 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0234702 виданого 15.03.1968 року (а.с.9) судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_10 та ОСОБА_7.

Із копії свідоцтва про одруження серії VІ-УР №206553 виданого 14.05.1967 року (а.с.10) судом встановлено, що матір позивача після реєстрації шлюбу з його батьком ОСОБА_10, змінила своє дошлюбне прізвище «Дзюбенко» на прізвище чоловіка «Подорожна».

Із копії Свідоцтва про народження серії ЯЩ №666697 виданого 26.08.1950 року (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_5 є бабусею позивача ОСОБА_2.

Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №056100 виданого 26.02.1999 року (а.с.14) судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 26.02.1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №056155 виданого 15.03.1999 року (а.с.15) судом встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_5 померла 15.03.1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №104213 виданого 16.10.2000 року (а.с.16) судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 15 жовтня 2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №395198 виданого 13.11.2017 року (а.с.17) судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_7 померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХVІІ №014516 виданого 27.12.2018 ОСОБА_3 сільською радою Ямпільського району Вінницької області (а.с.18) судом встановлено, що ОСОБА_4 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна» реорганізованого в ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, частка якого визначена в розмірі 3126,41 грн., або 0,0621 відсотків.

Із копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХVІІ №014517 виданого 27.12.2018 ОСОБА_3 сільською радою Ямпільського району Вінницької області (а.с.19) судом встановлено, що ОСОБА_6 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна» реорганізованого в ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, частка якої визначена в розмірі 1879,41 грн., або 0,0373 відсотків.

Із копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0304682 виданого 15 липня 1997 року на підставі рішення Ямпільської районної державної адміністрації від 05.06.1997 року №140 на імя ОСОБА_11 (а.с.20) судом встановлено, що останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Із копії місцевої газети «Ямпільські вісті» від 11.01.2018 (а.с.21) судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №041304 виданий на імя ОСОБА_4 з с.Дзигівка втрачений та вважається недійсним.

Із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2006 року (а.с.22) судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_7 успадкувала майновий пай та право на земельну частку (пай) після смерті своєї матері ОСОБА_5.

Із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2018 року (а.с.23) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125128349 від 24.05.2018 (а.с.24) судом встановлено, що позивач успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_7 та є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0099.

Із копій Витягів з Спадкового реєстру №54674699 та №№54674681 від 08.01.2019 (а.с.25, 26) судом встановлено, що інформація щодо заведення спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відсутня.

Із довідки №40 від 10.01.2019 виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.27) судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті 15.10.2000 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 і з нею в одному будинку до дня її смерті проживала та вела спільне господарство її племінниця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленими ті факти, що позивач ОСОБА_2 є двоюрідним онуком по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, також встановлено судом, що ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року за життя фактично прийняла спадщину у порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 26 лютого 1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, а також встановлено, що мати позивача ОСОБА_7, яка померла 11.11.2017 року за життя фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року, оскільки проживала із спадкодавцем в одному погосподарському номері, а також розпорядилася рухомим майном померлої. Встановлення цих фактів має для ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки йому необхідно привести у відповідність документи для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, сумнівів у тому, що позивач є двоюрідним онуком по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року, та яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 26.02.1999 року, а також те, що мати позивача за життя фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15.10.2000 року, у суду не виникає, а тому заявлені вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_7

Відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері ОСОБА_7

Окрім того, у відповідності із ст..1235 ЦК України позивач є спадкоємцем майна за заповітом після смерті своєї матері.

Позивач ОСОБА_2 відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері та успадкував частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «ОСОБА_6 проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої окрім позивача не претендує на спадщину після її смерті, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1235, 1261 ЦК України, п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261 ЦК України, п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, являється двоюрідним онуком по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15 жовтня 2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6, яка померла 15 жовтня 2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом, що відкрилась 26 лютого 1999 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області після смерті її чоловіка ОСОБА_4.

Встановити факт, що ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області фактично прийняла за життя спадщину, що відкрилася після смерті її тітки по лінії матері ОСОБА_6, яка померла 15 жовтня 2000 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за заповітом право власності на майновий пай у визначеному розмірі 3126,41 грн., або 0,0621 відсотків, у пайовому фонді КСП «Україна» реорганізованого у ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, який до дня смерті належав ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серія ВІХХVІІ № 014516 виданого 27.12.2018 року та фактично був успадкований його матірю ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №041304 виданого Ямпільською РДА Вінницької області належала до дня смерті ОСОБА_4, та фактично була успадкована ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за заповітом право власності на майновий пай у визначеному розмірі 1879,41 грн., або 0,0373 відсотків, у пайовому фонді КСП «Україна» реорганізованого у ТОВ «АФ» «Україна» с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, який до дня смерті належав ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серія ВІХХVІІ №014517 виданого 27.12.2018 року та фактично був успадкований ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №0304682 виданого Ямпільською РДА Вінницької області 15.07.1997 року належала до дня смерті ОСОБА_6, та фактично була успадкована ОСОБА_7, яка померла 11 листопада 2017 року у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області.

Повний текс рішення виготовлено 06 березня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк