Справа № 132/1877/19
Провадження № 2/132/498/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2019 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Служба у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області; Служба у справах дітей Козятинської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка разом з його малолітнім братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своєю матір`ю ОСОБА_5 останні декілька років проживала в м.Калинівка Вінницької області. З відповідачем ОСОБА_2 мати проживала у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2007 року по 07.08.2008 року. Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю, а батько час від часу з ним спілкувався. Починаючи з 2017 року відповідач взагалі не брав участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_4 . На даний час брат ОСОБА_4 повністю перебуває на його утриманні та вихованні, оскільки баба ОСОБА_5 за віком та станом здоров`я не має можливості в належній мірі утримувати та виховувати онука. Враховуючи байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я малолітнього сина, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , встановити над останнім опіку та призначити його опікуном. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом.

Позивач та його представник адвокат Тарасюк Н.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у запереченні.

Представник Служби у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Служби у справах дітей Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання також не з`явився, проте від начальника служби В.О.Пахольчук на електронну пошту суду надійшла заява за вх.№Еп-1309/19 від 19.11.2019 року, згідно якої проти задоволення позову не заперечує, розгляд справи просить провести за відсутності представника служби.

Свідок ОСОБА_6, яка являється бабою малолітнього ОСОБА_4 , в судовому засіданні показала, що приблизно півтора року ОСОБА_2 участі в утриманні та вихованні свого сина ОСОБА_4 не приймає. Ще за життя її дочки ОСОБА_2 часто приходив п`яним. На даний час у ОСОБА_4 поганий зір. Його лікуванням, вихованням та утриманням повністю займається ОСОБА_1 . На її переконання ОСОБА_4 буде краще жити з братом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ще за життя сестри ОСОБА_3 малолітній ОСОБА_4 боявся батька, так як той часто пиячив та застосовував до нього фізичну силу. ОСОБА_4 має поганий зір. Його лікуванням, вихованням та утриманням повністю займається ОСОБА_1 ОСОБА_2 жодного разу сина не відвідував.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Калинівка Вінницької області. Батьками дитини є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження повторно виданим 05.04.2019 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , укладений 12.12.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №303, розірвано 07.08.2008 року про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища(а.с.8).

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився проживати разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.7) малолітній ОСОБА_4 проживає разом з братом ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . Дані обставини визнавались учасниками справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно довідки, виданої директором загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів м.Калинівка від 12.04.2019 року та довідки-характеристики на учня 3 класу ОСОБА_4 вихованням малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займалась тільки мати, коли вона захворіла, то вихованням дитини займалась баба та брат ОСОБА_1 протягом 9 місяців. Після смерті матері вихованням дитини займається брат. Біологічний батько за період з 2017-2019 року в школі жодного разу не був, участі у вихованні та навчанні не приймав (а.с.12, 13).

Відповідно до довідки комунального закладу «Навчально-виховний комплекс І-ІІІ ступенів «ліцей-школа» Козятинської міської ради Вінницької області» від 14.08.2019 року №01-17/213 ОСОБА_4 , який набуде статусу дитини під опікою, буде зарахований до 4 класу ліцею-школи (а.с.90).

Як вбачається з повідомлення комунального закладу «Навчально-виховний комплекс І-ІІІ ступенів «ліцей-школа» Козятинської міської ради Вінницької області» від 28.10.2019 року №01-17/339 ОСОБА_4 навчається у 4-А класі ліцею-школи. Проживає разом зі своїм братом ОСОБА_1 та дружиною брата ОСОБА_1 , які на даний момент організовують освітній процес і піклуються про його успіх в школі. Сім`я мешкає в АДРЕСА_2 . Матеріальні умови родини задовільні. ОСОБА_4 забезпечений усім необхідним шкільним приладдям, спортивною формою, має кишенькові гроші. Брат приймає активну участь у його вихованні. Як результат, ОСОБА_4 -тактовний, чемний, з повагою ставиться до старших та вчителів. В сім`ї ОСОБА_4 комфортно та разом з братом почуває себе захищено. За період навчання рідний батько не з`являвся, навчанням та вихованням дитини не цікавився, класний керівник та вчителі його жодного разу не бачили.

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 з рідним повнолітнім братом ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 (місце фактичного проживання) від 05.09.2019 року встановлено, що у квартирі чисто, світло, квартира мебльована та оснащена новітньою побутовою технікою, всі члени родини мають окремі кімнати та спальні місця, постіль чиста, дивани крісла, м`які меблі у гарному стані, створені відмінні житлово-побутові умови для життя та розвитку малолітнього ОСОБА_4

Власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.17)

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

Орган опіки і піклування Калинівської районної державної адміністрації надав висновок від 24.10.2019 року №01-17-2428 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з цим висновком та пояснень відібраних у ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_4 , після похорону колишньої дружини, ОСОБА_1 забрав до себе в м.Козятин, про що ОСОБА_4 не заперечував, та бажає приймати участь у вихованні сина. Згідно пояснень сусідів малолітній син з батьком не проживає. Раніше, коли син проживав біля батька, він належним чином виконував свої батьківські обов`язки. Відповідно до довідки голови правління ОСББ-Курнікова О.М. (за підписом трьох сусідів) за час проживання в АДРЕСА_4 , ніхто не бачив, що батько ОСОБА_2 відвідує дитину. Також у вказаному висновку зазначено, що згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_4 , дитина пояснює, що проживає разом з братом ОСОБА_1 , має особисту кімнату, брат забезпечує його всім необхідним, шкільним приладдям, спортивною формою, дає кишенькові гроші. Згідно довідки практичного психолога навчального закладу, зі слів ОСОБА_4 , батько не приймає участі в його житті, не проводить з ним дозвілля, не відвідує в школі, проявляв агресію щодо нього та покійної матері, проживати з ним не бажає, разом з братом йому комфортно, він йому допомагає з домашнім завданням, біля нього почуває себе захищеним і надалі хоче жити разом з братом ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_4 , його навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з сином, не виявляє турботи та інтересу до його життя, внутрішнього світу, не надає підтримки, в тому числі матеріальної.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, батько взагалі необізнаний захопленнями сина та станом його здоров`я щодо зору.

Таку поведінку батька, навіть за наявності позитивних характеристик з місця робити та проживання, суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання дитини, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_4 .

Посилання відповідача на ту обставину, що йому забороняють спілкуватися з сином, суд оцінює критично, оскільки доказів протилежного останнім не надано.

В той же час, дитина позбавлена батьківського піклування та потребує юридичного захисту своїх прав, які позивач не може забезпечити, оскільки не має для цього відповідних правових підстав, так як є братом, а батько дитини не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до пункту 2.2 статті Наказу № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року Про затвердження правил опіки та піклування, якщо батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи, що є підтвердженим фактом і також є підставою для звернення до суду для захисту прав дітей.

Зволікання з оформленням опікунства суперечить загальним засадам Закону України «Про охорону дитинства», оскільки з метою забезпечення реалізації прав дітей на життя, охорону здоров`я, освіту та соціальній захист їм потрібен призначений судом або органом опіки та піклування опікун (піклувальник).

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що:

- дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки;

- діти, позбавлені батьківського піклування - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов`язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місце знаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти.

Як зазначено у частинах 3 та 4 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування.

Статтею 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна).

Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно із ст.59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Частиною першою статті 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.63 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною третьою ст.243 СК України визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з пунктами 3, 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, органами опіки та піклування є районні держадміністрації. Опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом.

Відповідно до листа №214 від 28.10.2019 року начальник служби у справах дітей Козятинської міської ради Вінницької області позов в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнає.

За таких обставин, суд вважає, що позивач може бути опікуном малолітнього брата ОСОБА_4 , оскільки судом при розгляді справи встановлено, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Виходячи із зазначених норм права, що регулюють виниклі правовідносини, і враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов до переконання про те, що дитина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлений батьківського піклування як це передбачено ст.ст. 58,59 ЦК України, і вважає доцільним встановити опіку над ним та призначити йому опікуна в особі його брата-позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який виявив таке бажання.

Обмеження для опікуна, які визначені ст.64 ЦК України, відносно ОСОБА_1 відсутні. Дитина проживає разом з позивачем, який забезпечує її всіма належними умовами для розвитку та займається її вихованням.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 150, 164, 165, 243 СК України, ст.ст.58, 59, 60, 62, 63 ЦК України, пунктами 3, 38. 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 82, 89,141, 259, 263, 263, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його опікуном.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: