Справа № 559/2114/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

за участю секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - інваліда. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від спільного подружнього життя мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька уже повнолітня, проте є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього нагляду, догляду та допомоги. Після розірвання шлюбу, спільна донька проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки є особою з інвалідністю та непрацездатною особою. До досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, а після досягнення ОСОБА_3 повноліття відповідач будь-якої допомоги не надає. Вона не працює, здійснює догляд за дитиною-інвалідом, отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда щомісячно, інших джерел доходу не має. Відповідач працює, має стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної доньки. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки інваліда в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки інваліда в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що свідчить свідоцтво по розірвання шлюбу НОМЕР_1 НОМЕР_2 від 08.05.1997, запис № 74 (а.с. 6).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтві про народження НОМЕР_3 її батьками зазначені сторони по справі (а.с. 5).

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього нагляду, догляду та допомоги, про що свідчить довідка МСЕК АВ №6152 (а.с. 7).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

П.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно положення ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З довідки обласної МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії серії АВ № 0016152 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього нагляду, догляду та допомоги.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є повнолітньою дитиною - інвалідом дитинства і потребує постійного стороннього догляду та значних витрат на забезпечення всіх її потреб, що дає підстави для стягнення на її утримання аліментів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки офіційно не працює.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи в першу чергу інтереси дитини-інваліда та стан її здоров`я, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину інваліда частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання повнолітньої донька-інваліда з дитинства І групи « ОСОБА_4 » ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, на весь період інвалідності, починаючи з дня подання заяви до суду.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору у даній справі. Отже, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.182, 191, 198, 200 СК України та керуючись ст.ст.2, 4, 13, 19, 76, 77, 82, 141, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 430, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства довічно, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, на весь період інвалідності, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 03 жовтня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: