Провадження № 22-ц/802/1056/19 Категорія: 48 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Данилюк В.А., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чаруківська сільська рада Луцького району Волинської області про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та поділ земельної ділянки за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та поділ земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно довідки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами зареєстрована 08.09.2004 року за ОСОБА_1 , а 1/2 частка 10.04.2009 року за ОСОБА_2 . Просить суд виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_1 , відповідно до належної їй частини: сходи а1, а2; відкрита веранда а площею 8.0. кв.м, коридор 1-1 площею 3.1. кв.м., ванна 1-5 площею 4,7 кв.м., кімната 1-3 площею 10.7 кв.м., кімната 1-4 площею 17.3 кв.м.; по хліву (сарай Б1)1/2 частину (площа хліва 60 кв.м.).

24.10.2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить провести земельно-технічну експертизу для визначення площі всієї земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити варіанти поділу земельної ділянки та поділити земельну ділянку між нею та ОСОБА_2 згідно чинного законодавства, оскільки є спір про користування земельною ділянкою для обслуговування будинку, який вони в позасудовому порядку вирішити не можуть.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Ухвалено позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чаруківська сільська рада Луцького району Волинської області про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності залишити без розгляду.

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку площею 763 кв.м. з наступними геометричними розмірами за годинниковою стрілкою по периметру (м): 6,1 - 8,13 -5,13 -35,3 -2,0- 1,37 - 12,47 -7,67-3,2 -3,61 -4,75 - 4,38 -2,53 -4,56 -3,57 - 2,03 - 3,27 - 1,76 - 3,36 - 3,06 - 11,61 - 6,31 - 4,33 - 7,19 - 2,45 8,62 - 2,57 -3,57- 3,3 -3,43 -6,1 згідно варіанту 2 до висновку експерта №8041 від 22.07.2019 року на додатку до даного висновку зафарбовано червоним кольором.

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку площею 763 кв.м. з наступними геометричними розмірами за годинниковою стрілкою по периметру (м): 6,55 -2,45 -7,19- 4,33 -6,31 -11,61- 3,06 -3,36- 1,76-3,27 - 2,03 - 3,57- 4,56 -2,53 -4,38-4,75 -3,61 3,2 -7,67 -2,03 -11,47 - 12,44 -7,41 3,72 - 8,57 -4,47 -6,05 -4,15 -10,34 - 6,55 згідно варіанту 2 до висновку експерта №8041 від 22.07.2019 року на додатку до даного висновку зафарбовано синім кольором

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп судового збору, по 384 (триста вісімдесят чотири ) грн. 20 коп з кожного.

В апеляційній скарзі з врахуванням доповнень до апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 , покликаючись на незаконність та необгрунтованість судового рішення просила скасувати рішення про нерозгляд позовної вимоги про виділ в натурі 1/2 частки із спільного майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: у житловому будинку, господарських будівель і споруд та розглянути позовну заяву в цій частині, визначити площу всієї земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку та поділити земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник відповідача ОСОБА_3 зазначає, що висновок експерта не може братися до уваги та не може бути покладений в основу рішення суду у зв`язку з тим, що експерт не визначив всіх варіантів поділу земельної ділянки та просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_1 зазначила, що вимога апеляційної скарги про відмову в задоволенні позовних вимог є незаконною, безпідставною, необгрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №4483 від 18.12.1992 року ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 6, 7).

Відповідно до свідоцтва про право власності видане Чаруківською сільською радою на підставі рішення виконкому від 25.12.2008 року №98 ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 548 від 18.10.2018 року, виданої Чаруківською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що заїзд до житлових будинків АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 відноситься до земель загального користування. Господарський двір, який відноситься до житлового будинку АДРЕСА_1 належить до земель сумісного користування (а.с. 48)

Чаруківська сільська рада на сесіях сільської ради приймала рішення:

-рішення № 18/9 від 26.04.2005 про передачу ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,94 га;

-рішення № 18/9 від 26.04.2005 про передачу ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку площею 0,06 га та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0.86 га;

-рішення № 25/5 від 20.07.2009 про передачу ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку 0,06 га;

-рішення № 06/7 від 28.09.2011 про розгляд заяви ОСОБА_1 . Розмір земельної ділянки для обслуговування 1/2 частини житлового будинку згідно погосподарської книги становить 0,06 га;

-рішення № 35/4 від 22.09.2015 про надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну сумісну власність, наданої раніше в користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,14 га;

-рішення № 3/9 від 01.02.2016 про надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну часткову власність, наданої раніше в користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,14 га.

Згідно акту від 11.02.2005 року складеного узгоджувальною комісією у складі: сільського голови Соломонюк С.В., спеціаліста відділу земельних ресурсів Луцького району Михалевич Г.Д та членів комісії с/ради з питань економіки, земельної реформи, благоустрою та розвитку підприємництва - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було вирішено: спільний проїзд між житловими будинками залишити в землях загального користування; земельну ділянку площею 150 кв.м., розміщену біля господарських будинків (хлів) та каналізаційної ями залишити у спільній сумісній власності гр. ОСОБА_1 і гр. ОСОБА_2 ; закріпити в користуванні для обслуговування житлових будинків та господарських будівель земельні ділянки площею для: ОСОБА_1 638 кв.м., гр. ОСОБА_2 799 кв.м.

Оскільки вищевказаний акт не враховував інтересів ОСОБА_1 , вона звернулась до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2005 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 54).

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами існує спір з приводу користування земельною ділянкою у зв`язку з чим позивач звернулась з позовом до суду про виділ в натурі частки житлового будинку та поділу земельної ділянки.

Залишаючи позовні вимоги в частині поділу житлового будинку без розгляду суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 позовні вимоги в частині поділу житлового будинку просила залишити без розгляду.

Однак погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки до таких висновків суд прийшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу судового засідання, технічного запису судового процесу позивач не заявляла клопотання ні письмового ні усного про залишення позову без розгляду в частині поділу житлового будинку.

Крім того, питання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог суд вирішив в рішенні суду, а не постановив ухвалу, яка оскаржується окремо від рішення суду, як цього вимагає процесуальний закон, чим грубо порушив норми процесуального права.

Розглянути позовну вимогу про поділ житлового будинку в натурі відповідно до часток співвласників, як просить в апеляційній скарзі позивач, у даному випадку апеляційний суд не має процесуальної можливості, оскільки згідно з ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення в частині позовних вимог про поділ житлового будинку в натурі судом першої інстанції не приймалось, а тому апеляційний суд не наділений повноваженнями виправити допущену судом помилку при ухваленні рішення суду про залишення позову без розгляду.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною третьою статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев`ятої, десятої цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно зі статтею 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника землекористувача.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може перебувати у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників цієї власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників (спільна сумісна власність). Зазначена земельно-правова норма пов`язує спільну власність із визначеністю або невизначеністю частки.

Право спільної власності на землю, як і інші види права земельної власності, посвідчується державним актом, що передбачено частиною четвертою статті 86 ЗК України.

Частки учасників спільної часткової власності на земельну ділянку, як єдиний об`єкт, а відповідно, і частки їхніх прав на неї відомі заздалегідь. Ця визначеність часток закладена у самих підставах виникнення права спільної часткової власності, закріплених у статті 87 ЗК України, згідно з якою право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок, придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами, прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами, за рішенням суду.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними, співвласників житлового будинку.

Відповідно до частини четвертої статті 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Установлено, що рішенням Чаруківської сільської ради № 35/4 від 22.09.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» надано дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну сумісну власність, наданої раніше в користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,14 га;

Рішенням Чаруківської сільської ради № 3/9 від 01.02.2016 «Про внесення змін до рішення сільської ради № 35/4 від 22.09.2015 року» внесено зміни до рішення с/ради № 35/4 від 22.09.2015 та викладено в новій редакції.

Надано дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну часткову власність, наданої раніше в користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,14 га.

Формування земельної ділянки, як передбачає частина 1 статті 79-1 ЗК України, полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Проте, як було встановлено, позивач просить поділити між нею і відповідачем земельну ділянку, яка на праві власності у позивача та відповідача не перебуває, в Держаному земельному кадастрі не зареєстрована, її площа та межі не визначені, а лише органом місцевого самоврядування надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у спільну часткову власність.

У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння, користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

Враховуючи те, що судом не розглянута позовна вимога про поділ житлового будинку, земельна ділянка у спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд не виділялась, а тому, в порушення норм матеріального права суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку та вирішив спір про поділ земельної ділянки.

Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що при вирішенні даного спору суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чаруківська сільська рада Луцького району Волинської області про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та поділ земельної ділянки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді