04.12.2019 Справа № 756/5688/19
Провадження № 2/756/5688/19
Справа № 756/4105/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

4 грудня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.07.2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладено кредитний договір №2405/0708/55-005, відповідно до умов якого відповідачем було надано грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США строком до 08.07.2018 року.

30.03.2015 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у справі № 740/312/15 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 139 088 грн. 12 коп. за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року.

24.06.2016 року вказане рішення виконано у повному обсязі шляхом фактичного виконання та сплати заборгованості, у зв`язку із чим постановою державного виконавця виконавче провадження закінчено.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року у справі №758/13462/15 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Альфа-Банк» про припинення договірних зобов`язань задоволено за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року та договором іпотеки № 2405/0708/55-005-Z-2 від 21.04.2011 року.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На це рішення апеляційного суду ОСОБА_3 був подав касаційну скаргу, під час розгляду якої 13.09.2018 року між ним та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено додатковий договір до кредитного договору № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до умов якого первісні зобов`язання ОСОБА_3 , які виникли на підставі кредитного договору із усіма змінами та доповненнями припиняються переданням ОСОБА_3 , як боржником ТОВ «Кредитні ініціативи» відступного в розмірі 197 836 грн. 21 коп. шляхом безготівкового перерахування суми на рахунок кредитора.

13.09.2018 року ОСОБА_3 перераховано в якості погашення заборгованості за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року грошові кошти у розмірі 197 836 грн. 21 коп.

20.02.2019 року постановою Верховного Суду у справі № 758/13462/15-ц касаційну скаргу ОСОБА_3 , який також діяв і в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено, рішення Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 року скасовано та залишено в силі рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року, яким визнано припиненим споживчий кредитний договір № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року.

Оскільки ОСОБА_1 повторно виконав вже припинене зобов`язання за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року, позивач просить стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» безпідставно набуті грошові кошті у розмірі 197 836 грн. 21 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки за зареєстрованим місцем знаходження, а тому відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 13.09.2008 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року, відповідно до умов якого первісні зобов`язання ОСОБА_3 , які виникли на підставі кредитного договору із усіма змінами та доповненнями припинилися переданням ОСОБА_3 , як боржником ТОВ «Кредитні ініціативи» відступного в розмірі 197 836 грн. 21 коп. шляхом безготівкового перерахування суми на зазначений кредитором рахунок (а.с. 13-16).

13.09.2018 року ОСОБА_3 перераховано в якості погашення заборгованості за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року грошові кошти у розмірі 197 836 грн. 21 коп., що підтверджується квитанцією № 161075 від 13.09.2018 року (а.с. 17).

Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 758/13462/15-ц касаційну скаргу ОСОБА_3 , який також діяв і в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено, рішення Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 року скасовано та залишено в силі рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року.

Цим судовим рішенням установлено та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що поручитель ОСОБА_3 належним чином виконав зобов`язання боржника за кредитним договором № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року, повністю виконав рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2015 року про дострокове стягнення з позичальника та поручителів всієї суми заборгованості за кредитним договором, яка була визначена у розмірі 139 00/88 грн. 12 коп., у зв`язку з чим основне зобов`язання припинилося на підставі ст. 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось і зобов`язання за похідним від основного договором іпотеки, укладеним з метою забезпечення виконання умов кредитного договору.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що на підставі зібраних доказів у справі встановлено, що сплата 13.09.2018 року ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 197 836 грн. 21 коп. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснена на виконання зобов`язання за кредитним договором від № 2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року, факт припинення якого шляхом належного виконання установлений рішенням суду від 29.11.2016 року, тобто за відсутності у ТОВ «Кредитні ініціативи» на час отримання цих коштів права вимоги й відповідно правової підстави на їх одержання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 177, 202, 205, 207, 509, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (адреса місця знаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 197 836 грн. (сто дев`яносто сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 21 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (адреса місця знаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) в дохід держави 1 978 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 36 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя