УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2019 року

м. Київ

справа № 175/2934/13-ц

провадження № 61-47813ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову, в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

31 липня 2018 року до суду надійшла заява начальника філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» Губанова С. М. про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль марки Honda Element, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_4

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 01 серпня 2018 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, заяву начальника філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» Губанова С. М. задоволено.

Накладено заборону на відчуження рухомого майна, а саме: автомобіль марки Honda Element, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_4, до виконання рішення суду.

Роз'яснено, що ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не наведено обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову в справі може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняте з порушенням норм процесуального права, на основі одностороннього та неповного з'ясування обставин справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК Українивизначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК Українипозов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна може утруднити можливе виконання рішення суду в подальшому, у разі задоволення позову, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

Правильне застосування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову, в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська