Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27 лютого 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання на своє утримання як матері ОСОБА_2 . Зазначила, що на даний час проживає одина, оскільки син проживає окремо в іншому домоволодінні. Звертає увагу суду на те, що є інвалідом 3 групи, має ряд захворювання та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі, яка з грудня 2018 року становить 1503,85грн., за рахунок якої змушений забезпечувати свої потреби щодо харчування, купувати одяг та необхідні ліки.

Крім цього зазначила, що відповідач не цікавиться станом його здоров`я, потребами та наявністю можливості їх забезпечувати. Позивач зверталася до сина ОСОБА_2 , із проханням надавати матеріальну допомогу, однак отримала відмову. Укладати договір про сплату аліментів на її утримання ОСОБА_2 відмовився. Вважає, що станом на сьогоднішній день, відповідач має можливість виплачувати аліменти, оскільки є працездатним, працює та отримує заробітну плату.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання, в розмірі 1/8 частини усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до своєї смерті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився але на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини заробітку, надав довідку про доходи від 12.12.2018 року №571/сос видану військовою частиною НОМЕР_1 .

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд вважає, що в позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 11.07.1978 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі, і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку, залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому суди при постановленні рішень мають зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Згідно довідки про доходи №7224 3924 8992 8224 від 17.01.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір якої станом на грудень 2018 року становить 1503,85грн.

Відповідно до медичної документації наданої ОСОБА_1 , остання має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування та згідно наданого чеку про купівлю ліків, вбачається що позивач несе щомісячні затрати у розмір близько 328грн.

Крім того, з наданих позивачем доказів, вбачається що ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , у якому вона проживає одна, а тому всі витрати по його утриманню несе одноособово.

Згідно довідки про доходи від 12.12.2018 року №571/сос виданої військовою частиною НОМЕР_1 , заробітна плата ОСОБА_2 за грудень 2018 року без урахування аліментів, становить 8329,75грн.

Суд вважає, що позивач представила суду необхідні і достатні доказів того, що її розмір пенсії є не достатнім для забезпечення нормального рівня життя, що свідчить про потребу у матеріальній допомозі, що відповідно до вимог ст.202 СК України покладає на відповідача обов`язок утримувати матір. Суд враховує матеріальний стан відповідача та вважає що останній має можливість надавати матері матеріальну допомогу. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Щодо заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідо до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що положення ст.182 СУ України врегульовують призначення мінімального розміру аліментів лише щодо утримання неповнолітніх дітей та дана норма не застосовується, щодо призначення аліментів на утримання батьків.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання є законними та обґрунтованими та з урахуванням матеріального стану відповідача, наявність у ОСОБА_2 аліментного зобов`язання, суд вважає необхідним і достатнім призначити аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня звернення до суду з даним позовом і до смерті ОСОБА_1 .

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої у АДРЕСА_1 , на своє утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 29.01.2019 року і до смерті ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення щодо стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський