Справа № 351/1603/18
Номер провадження №2/351/67/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Вовчківської сільської ради про визнання права власності на земельні частки /пай/ в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Вовчківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку (пай) №0390 площею 0,581 га та на земельну ділянку (пай) №1232 площею 0,664 га, що знаходяться на території Вовчківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії Р-І №198355 виданого 18.02.2003р., зареєстрованого за №754, належали його тещі ОСОБА_2, яка померла 13.07.1998р.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 13.07.1998р. померла його теща ОСОБА_2 Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) №0390 площею 0,581 га та на земельну ділянку (пай) №1232 площею 0,664 га, що знаходяться на території Вовчківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії Р-І №198355 виданого 18.02.2003р. на підставі рішення Вовчківської сільської ради від 23.10.2002р., зареєстрованого за №754. За життя ОСОБА_2 29.04.1998р. посвідчила заповіт, яким усе своє майно заповіла зятю, позивачу по справі ОСОБА_1.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті ОСОБА_2

Позивач вступив в управління спадковим майном після смерті тещі, користується земельними ділянками, що належав його тещі з часу її смерті по даний час, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому і звернувся у суд і з даним позовом, який просив задоволити із наведених вище підстав.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі позивача та його представника.

Голова Вовчківської сільської ради подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, зазначив, що заперечень проти позовних вимог у нього немає, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт серії Р-І №198355 виданий 18.02.2003р., зареєстрований за №754; Дублікат Заповіту ОСОБА_2 від 29.04.1998р.; Довідку Вовчківської сільської ради №281/01-19 від 19.04.2018р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_2; Довідку приватного нотаріуса Снятинського РНО ОСОБА_4 №304/01-16 від 20.07.2018р. приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку (пай) №0390 площею 0,581 га та на земельну ділянку (пай) №1232 площею 0,664 га, що знаходяться на території Вовчківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії Р-І №198355 виданого 18.02.2003р., зареєстрованого за №754, належали його тещі ОСОБА_2, яка померла 13.07.1998р.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) №0390 площею 0,581 га та на земельну ділянку (пай) №1232 площею 0,664 га, що знаходяться на території Вовчківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії Р-І №198355 виданого 18.02.2003р., зареєстрованого за №754, належали його тещі ОСОБА_2, яка померла 13.07.1998р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.