ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1534/19 Справа № 209/1327/17 Суддя у 1-й інстанції - Замкова Я.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 37500,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 19 квітня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору), та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. 06 листопада 2008 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. 27 березня 2009 року між тими ж сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до умов якої, перенесено строки виконання зобов'язань зі сплати прострочених процентів, змінено графік погашення кредиту. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 0/2 від 20 квітня 2007 року.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснено погашення кредиту у строки встановлені п.1.2.2. Кредитного договору, а саме не пізніше 19 квітня 2017 року, чим порушено взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином, станом на 17.05.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 32958,25 доларів США (тридцять дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім доларів США 25 центів), з яких: 18006,89 доларів США- кредитна заборгованість; 14951,36 доларів США- заборгованість по процентам. Заборгованість ОСОБА_1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.05.2017 року складає 214993,15 грн. (двісті чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три грн. 15 коп.), з яких: 124445,27 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 90547,88 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 квітня 2007 року, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог банку відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с.6-13, 14-17).

Відповідно змісту позову, згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», що підтверджується копією статуту ПАТ «Укрсиббанк» (а.с.52-54).

Відповідно до умов кредитного договору № 0, позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 37500,00 доларів США (тридцять сім тисяч п'ятсот доларів США 00 центів), а відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 19 квітня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту (а.с. 14-17), та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених Договором. Погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

06 листопада 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору № 0, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця (а.с. 18, 19-22).

27 березня 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до умов якої, перенесено строки виконання зобов'язань зі сплати прострочених процентів, змінено графік погашення кредиту (а.с.23, 24-26).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору був укладений Договір поруки № 0/2 від 20.04.2007 року, за яким поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.04.2007 року, що підтверджується копією договору поруки № 0/2 від 20.04.2007 року (а.с.27-28).

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі, визначеному договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.49).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, та станом на 17.05.2017 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.04.2007 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 32958,25 доларів США (тридцять дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім доларів США 25 центів), з яких: 18006,89 доларів США- кредитна заборгованість; 14951,36 доларів США- заборгованість по процентам, та по пені у розмірі 214993,15 грн. (двісті чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три грн. 15 коп.), з яких: 124445,27 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 90547,88 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Однак, як вбачається з доданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості станом на 17.05.2017 року (а.с. 29-48), заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 року становить - 0,00 грн. (а.с. 29 і а.с. 47), а заборгованість за кредитним договором № 2 від 27.03.2009 року становить 18006,89 доларів США - тіло кредиту, 14951,36 доларів США - відсотки, пеня за несвоєчасне погашення - 214993, 15 грн. (а.с. 47, 48).

В той же час, згідно наданих представником відповідача ОСОБА_3 оригіналів документів виданих ПАТ "УкрСиббанк" 20 і 21 грудня 2017 року, вбачається наступне.

Згідно довідки ПАТ "УкрСиббанк" вих. № 68-22-25/574 від 20.12.2017 року (а.с. 173-181),

1. Залишок основної кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 року становить - 0,00 грн., при цьому фактично сплачено: проценти - 9017,45 дол. США; основний борг - 37500 дол. США (а.с. 173).

2. Залишок основної кредитної заборгованості за кредитним договором № 2 від 27.03.2009 року становить - 18006,89 дол. США., при цьому фактично сплачено: проценти - 19829,89 дол. США; основний борг - 13555,61 дол. США, пені - 420,50 грн., прострочена заборгованість становить - 35811,33 дол. США (а.с. 174).

Згідно виписки за кредитним договором № 0 у період з 20.04.2007 року по 21.12.2017 року (а.с. 182-193) зазначено про погашення заборгованості за кредитним договором № 0 шляхом перерахування коштів 27.03.2009 року в сумі 30312,50 дол. США в еквіваленті 233406,25 грн., які надійшли від ОСОБА_1 на рахунок ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 року, транзакція №/, після погашення якої, заборгованість відсутня. (а.с. 191 оберт).

Вказані докази визнані сторонами як достовірні та не оспорювались під час розгляду справи.

Також, матеріали справи не містять копії або оригінал кредитного договору № 2 від 27.03.2009 року та такий сторонами не надано.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо наявності заборгованості відповідачів за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 року, так як борг за цим договором спростовується наданою до позову ПАТ "УкрСиббанк" довідкою-розрахунком на 17.05.2017 року (а.с. 29-48) і виданими ПАТ "УкрСиббанк" довідками та виписками по рахунку, що датовані 20 і 21.12.2017 року (а.с. 173-193), де заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 року вказана в сумі - 0,00 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 2 від 27.03.2009 року позивачем та його представником не заявлялись.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що в порушення вимог ЦПК України, позивач не надав належних і достатніх доказів на обґрунтування заборгованості відповідача по кредитному договору № 0 від 20.04.2007 року, за яким в усіх наданих позивачем довідках, що наявні в матеріалах справи, заборгованість відсутня.

Доводи апеляційної скарги банку про те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено надані до матеріалів справи докази, що призвело до ухвалення невірного рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом була надана повна та всебічна оцінка наданим доказам у справі.

Між тим, з метою перевірки доводів позивача і його представника та встановлення об'єктивної істини у справі, судом була постановлена ухвала про витребування у позивача належного розрахунку заборгованості станом на час розгляду справи з його деталізацією та уточненнями номерів угод за якими позивач просить здійснити стягнення, але позивач відмовляється виконувати вказану ухвалу суду, посилаючись на зрозумілість і доведеність позову. Не виконавши вимоги ухвали суду, позивач розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, відповідно до ст. 13 ЦПК України.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості за договором № 0, тому твердження сторони позивача щодо доведеності заборгованості саме за договором № 0 не підтверджені належними доказами.

Крім того, судом не встановлено обставин домовленості сторін у будь-якому письмовому документі щодо іншого порядку ідентифікації кредитного договору № 0 і його подальшої реєстрації в системі обліку банку як № 2, у зв'язку з чим доводи представника позивача щодо зміни номеру кредитного договору при реструктуризації в електронній системі обліку банку, є безпідставними, оскільки не доведені.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов'язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК), збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов'язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко