Провадження № 2-о/161/350/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Коваленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Заява мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луцьк. Після закінчення СШ № 26 в м. Луцьку вступив на перший курс Київського державного університету. Працював на різних роботах на території колишнього СРСР. Останнє місце реєстрації, зазначеного в паспорті радянського зразка, була квартира його батьків за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі його заяви від 12.12.1979 року йому було видано паспорт серії НОМЕР_1 , який він втратив при невідомих обставинах. Починаючи з 1988 року він постійно без реєстрації проживав у АДРЕСА_1 , де на даний час проживає його рідна сестра ОСОБА_2 . З 1990 року по 1995 рік він не виїжджав за межі України та не змінював адреси місця проживання. У зв`язку з втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, він звернувся до Державної міграційної служби України у Волинській області з відповідною заявою про отримання паспорта громадянина України, однак у видачі документа йому відмовлено у зв`язку з тим, що не встановлено належності заявника до громадянства України. На підставі викладеного, заявник змушений звернутись до суду та просить встановити факт свого постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року включно.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні та в письмовому поясненні зазначила, що згідно Закону України «Про громадянство України» для оформлення органами міграційної служби належності до громадянства України необхідно подати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року.

Свідок ОСОБА_2 , яка являється рідною сестрою заявника, в судовому засіданні підтвердила, що з 1990 по 1995 рік її брат ОСОБА_1 постійно проживав в м. Луцьк,

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що є подругою сестри заявника та постійно бачила ОСОБА_1 в Луцьку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луцьк Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 12.12.1979 року йому було видано паспорт серії НОМЕР_1 , що підтверджується копією заяви (а.с.5).

Згідно ордера № 65 виданого 17.03.1967 року (а.с. 6) заявник набув право вселення на житлову площу в АДРЕСА_1 .

З доводів заявника та письмових пояснень ОСОБА_2 , яка являється рідною сестрою заявника, ОСОБА_1 з 1990 по 1995 рік постійно проживав в м. Луцьк, допомагав їй по ремонту квартири по АДРЕСА_1 .

Водночас, у зв`язку із втратою паспорта зразка колишнього СРСР та неможливістю встановлення належності до громадянства держави України заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (1636-12) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

За приписами підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (далі Порядок) встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Положеннями пункту 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3Закону України «Про громадянство України» особа, яка станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання в Україні на зазначену дату, подає ряд документів, зокрема, й судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Суд враховує, що від встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року залежить виникнення в останнього права на визначення належності його до громадянства України та отримання документа, що посвідчує його особу. При цьому, в інший спосіб такий факт встановити неможливо.

З представлених суду письмових доказів, показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які об`єктивно узгоджуються між собою та подіями, які були зазначені заявником у його заяві, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, тому заява останнього підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк Волинської області, на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя Черняк В.В.