Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді Решетова В.В.

секретар судового засідання Голумбієвська С.Ф.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОСП «Світлана» про визнання договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

27.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеозначеним позовом до ПОСП «Світлана» про визнання договору оренди землі недійсним, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6578 га, яка розташована на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Право власності посвідчено державним актом серії 11-ХС №010112 виданим 03.12.2002 року. Звернувшись до державного реєстратора Новотроїцької РДА, позивач дізнався, що його земельна ділянка знаходиться в оренді ПОСП «Світлана», та з ним укладено договір №108 від 01.04.2011 року, який зареєстровано Громівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області 12.01.2017 року. Позивач з цимне погоджується, адже він не укладав і не підписував вказаний договір. Просить визнати недійсним договір оренди землі сільськогосподарського призначення від 01.04.2011 року №108 укладений між ПОСП «Світлана» та позивачем.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав та пояснив, що оскаржуваний договір він не підписував, його волевиявлення на укладення вказаного договору у нього не було.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлений завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про що в матеріалах справи є поштові повідомлення з відміткою про вручення судової повістки.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,6578 га, право посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 11-ХС № 010112 від 03.12.2002 року, яка розташована на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, що також відповідає загальним вимогам вчинення правочину, визначеним цивільним законодавством України. При цьому орендодавцями земельних ділянок є, зокрема, громадяни, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті4 названого Закону).

За визначенням статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; за загальним правилом частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позивач заперечуює факт підписання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення №108 від 01.04.2011 року та вказує на те, що не мав волевиявлення на його укладення та такий договір не підписував.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наведених вимог статті 203 ЦК України, зокрема, частини третьої цієї статті Кодексу (волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі), є підставою для визнання судом недійсності правочину (частини перша, третя статті 215 ЦК України, пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Отже, у випадку невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі такий правочин визнається недійсним згідно з частиною третьою статті 203, частинами першою, третьою статті 215 ЦК України.

Ухвалою Новотроїцьког районного суду від 17.07.2018 року судом була призначена судово-почеркознавча експертиза на вирішення якої було поставлене питання: чи підписував оскаржуваний договір позивач. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 27.09.2018 року вказана ухвала була скасована, з тих підстав, що відповідач в особі директора ОСОБА_3, в судовому засіданні, визнав факт не підписання договору оренди позивачем ОСОБА_1, та вказав, що вказаний договір могла підписати мати позивача або його дружина. При цьому повноваження керівника відповідача підтверджено витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.19-21/.

Постановою апеляційного суду Херсоснької обалсті від 27.09.2018 року встановлено визнання відповідачем факту відсутності підпису позивача на оскаржуваному договорі.

Після скасування ухвали про призначення експертизи та після надходження справи до суду першої інстанції, належним чином повідомлений відповідач ігнорує виклики, продовжує не зявлятись в судові засідання. Про причини своєї неявки не повідомляє. Письмових пояснень чи відзиву не надав. Тому, суд вважає за можливе покласти в основу рішення визнання відповідачем факту відсутності підпису позивача на оскаржуваному договорі, який встановлено судом апеляційної інстанції.

Щодо наявних у справі відомостей про нібито отримання позивачем орендної плати за період з 2006 року по 2017 рік слід зазначити, що отримання позивачем орендної плати від ПОСП «Світлана» за використання належного йому земельного паю не може свідчити про обізнаність позивача щодо наявності оскаржуваного договору оренди. Факт підробки підпису на оскаржуваному договорі оренди землі чи на відомостях про отримання орендної плати, виходить за межі цивільно-правового регулювання відносин і переходить в площину кримінально-караних діянь. А тому, не може породжувати будь-яких негативних цивільно-правових наслідків. Тому враховуючи посилання позивача, про те, що він дізнався про наявність оскаржуваного договору, який позивач не підписував і не укладав лише у березня 2018 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено.

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 15, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт«в» частини третьої статті152 Земельного кодексу України).

Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме необхідність обов'язкового повідомлення сторони про певні істотні умови договору та його державну реєстрацію, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом.

За таких обставин, суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірного договору недійсним.

Відповідно до вимог ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати становлять 704,80 гривні на оплату судового збору.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.4, 16 Закону України «Про оренду землі», статей 78, 116, 152 Земельного кодексу України, статей 15, 16, 202, 203, 215, 316, 317, 321 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 82, 89, 141, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПОСП «Світлана» про визнання договору оренди землі недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі сільськогосподарського призначення № 108 від 01.04.20011 року, яка розташована на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, укладений 01 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Світлана».

Стягнути з ПОСП «Світлана» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Решетов