Справа № 606/2755/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

17 січня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району. В даному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, дружина позивача ОСОБА_3, син ОСОБА_4, а також донька позивача - відповідач ОСОБА_2, яка понад двадцять років не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачу у будинку немає, вона повністю припинила виконувати обовязки члена сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просив визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком що знаходиться за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району, на підставі вимог ст.391 ЦК України.

У судове засіданні позивач не з"явився, однак надав заяву згідно якої повністю підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради народних депутатів сільської ради 20.04.1990 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району.

Як вбачається з довідки про склад сімї від 26.11.2018 року№1378, виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради, за адресою вул. вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.11.2018 року, складеного депутатами Теребовлянської міської ради, встановлено, що за адресою, вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, з часу реєстрації не проживала у будинку позивача, відсутня у місці реєстрації без поважних причин, не сплачувала комунальні послуги і не несла жодних обовязків по утриманню даного житла. Її особистих речей за місцем реєстрації немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстрована відповідач.

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратила інтерес до житла, в якому зареєстроване її місце проживання, оскільки більше двадцяти років у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратила право користування даним жилим приміщенням.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин її відсутності більше двадцяти років, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було.

За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району, Тернопільсьокої області.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу ст.141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району, Тернопільсьокої області

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка