22-ц/812/464/19Провадження: №22-ц/812/464/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 489/7945/18 за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу, яка постановлена Ленінський районним судом м. Миколаєва під головуванням судді Рум'янцевої Н.О., у приміщенні цього суду 04 лютого 2019 року за заявою

ОСОБА_2

про зупинення провадження по справі за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Заін Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Амбер», за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова Олександра Сергійовича, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни про визнання правочинів недійсними,-

встановила:

У грудні 2018 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Заін Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Амбер» про визнання правочинів недійсними.

В обґрунтування свого позову позивачка вказувала, що є власницею нежитлових приміщень за адресом АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 лютого 2012 року. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 було скасовано та поновлено запис про право власності на об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення загальною площею 235,4 кв. м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1 за нею, ОСОБА_4 Проте, 07 грудня 2018 року ОСОБА_2 незаконно продав спірні нежитлові приміщення ТОВ «Заін Інвест», а ТОВ «Заін Інвест» 11 грудня 2018 року незаконно уклав з ТОВ «ФК «Амбер» договір іпотеки, в якості забезпечення виконання договірних зобов'язань передав в іпотеку іпотекодержателю ТОВ «ФК «Амбер» спірні нежитлові приміщення. Крім того, при оформленні спірних договорів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна існував запис про арешт нерухомого майна накладений постановою старшого слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 21 травня 2012 року.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлових приміщень загальною площею 235,4 кв. м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресом: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони та ТОВ «Заін Інвест» з другої сторони, посвідчений 07 грудня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С., зареєстрованим за № 3122 та визнати недійсним договір іпотеки вказаних нежитлових приміщень укладений між ТОВ «Заін Інвест» з однієї сторони та ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» з другої сторони, посвідчений 11 грудня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М., зареєстрованим за № 2467.

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення по цивільній справі № 489/3128/18, яка розглядається Верховним судом № 61-372ск 19.

Посилаючись на об'єктивну неможливість розгляду справи до вирішення вказаної цивільної справи Верховним Судом відповідач просив задовольнити їх клопотання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі №489/3128/18 за позовом ОСОБА_4 доКомунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу", ОСОБА_2 про визнання дій щодо реєстрації незаконними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання державного реєстратора поновити запис про право власності.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справу неможливо розглянути до вирішення іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу", ОСОБА_2 про визнання дій щодо реєстрації незаконними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання державного реєстратора поновити запис про право власності та набрання в даній справі рішення законної сили.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду та рішення у тій справі не набрало законної сили.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією з засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Так з матеріалів справи вбачається, що у справі №489/3128/18 було пред'явлено позов ОСОБА_4 доКП "Реєстрація нерухомості та бізнесу", ОСОБА_2 про визнання дій щодо реєстрації нерухомого майна, яке є предметом спору у даній справі на ім'я ОСОБА_2, скасування рішення про реєстрацію та відновлення реєстрації права власності на вказане майно за ОСОБА_4 В цій справі 25 липня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення, яким визнано незаконними дії Миколаївської філії КП «Реєстрація нерухомості бізнесу» щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв. м., які розташовані на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою АДРЕСА_1. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 40971689 від 07 травня 2018 про реєстрацію права власності на об'єкт вказаного нерухомого майна за ОСОБА_2 Поновлено запис про право власності на об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв. м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 В задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв. м., які розташовані на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою АДРЕСА_1 - відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2018 року скасовано в частинах вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Визнано незаконними дії Миколаївської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 40971689 від 07 травня 2018 про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв. м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за тією ж адресою за ОСОБА_2, винесене державним реєстратором Марянчук Н.В., Миколаївської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за номером запису права власності 26032699. Відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання державного реєстратора Миколаївської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» поновити запис про право власності на об'єкт нерухомого майна. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до положень ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За вказаних обставин, судове рішення у справі за позовом ОСОБА_4 доКП "Реєстрація нерухомості та бізнесу", ОСОБА_2 про визнання дій щодо реєстрації незаконними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання державного реєстратора поновити запис про право власності набрало законної сили 06 грудня 2018 року.

Проте на вказане районний суд не звернув уваги та безпідставно в оскаржуваній ухвалі у порушення вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України послався на необхідність зупинення провадження у даній справі саме до набрання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року законної сили.

Таким чином, не обґрунтовано зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Посилання ОСОБА_8 в клопотанні про те, що у справі за позовом ОСОБА_4 до КП "Реєстрація нерухомості та бізнесу", ОСОБА_2 про визнання дій щодо реєстрації незаконними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання державного реєстратора поновити запис про право власності ухвалою Верховного суду від 17 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, не можна прийняти до уваги, оскільки таке не є підставою для зупинення провадження у даній справі районним судом.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження, якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Проте відповідно до ухвали Верховного Суду від 17 січня 2019 року в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

За такого, ухвала районного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до Заводського районного суду м. Миколаєва для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 11 березня 2019 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова