КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року,

встановив:

у липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у відкритті провадження було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення, представника ОСОБА_1 . - ОСОБА_3 , представника АТ «Льфа-Банк» - Цермолонського І.М., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом зазначала, що у червні 2019 року їй стало відомо про виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року, про стягнення з неї на користь ПАТ «УкрСоцбанк» заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначала, що заборгованість, визначена у виконавчому написі, не є безспірною.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у відкритті провадження було відмовлено.

Відмовляючи у відкриті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим у справі обставинам.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Частиною 5 даної статті визначено, що Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд дійшов висновку про те, даний спір має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, оскільки рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів підлягають оскарженню до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, поза увагою суду залишилось те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є правомірність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, а не оскарження дій виконавця в ході його виконання.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді