Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7174/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача Руденко Ю.В.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Друга черкаська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

27.08.2018 адвокат Руденко Ю.В., діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла теща ОСОБА_1, - ОСОБА_7, яка була власником житлового будинку по АДРЕСА_1 Спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 була її донька ОСОБА_8, з якою позивач перебував у зареєстрованому шлюбу. Однак ІНФОРМАЦІЯ_10 не встигнувши прийняти спадщину після смерті матері, ОСОБА_8 померла. За таких обставин ОСОБА_1 вважав, що він успадкував Ѕ частину вказаного будинку після смерті ОСОБА_7 за правилами спадкової трансмісії передбаченими ст. 1276 ЦК України. Однак коли звернувся до нотаріуса виявилось, що 26.07.2013 нотаріус видав відповідачу - ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на весь належний їй будинок.

За таких обставин просив суд, - визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.07.2013 зареєстроване в реєстрі за №3-563 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині за кожним спадкового майна, а саме 51/200 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Додатково пояснив, що перебував у шлюбі з ОСОБА_8 та має сина ОСОБА_4. За адресою АДРЕСА_2 він проживав постійно разом із дружиною, сином та тещею. Для забезпечення родини вимушений був їздити на заробітки закордон. За рахунок зароблених коштів зробив ремонт будинку на загальну вартість близько 10-12 тисяч доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_9 померла його теща ОСОБА_7. На момент смерті ОСОБА_7 разом із нею в будинку АДРЕСА_3 проживав він з дружиною та сином. ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці - ОСОБА_8. Однак не оформивши спадщину, до спливу шестимісячного строк з дня відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_10 померла його дружина ОСОБА_10. На момент смерті дружини разом із нею постійно проживав він та їх син ОСОБА_11. Після смерті дружини він разом з сином ходили до нотаріуса і подали відповідні заяви про прийняття спадщини. До останнього часу вважав, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 є їх спільною спадщиною із сином. Однак влітку 2018 року між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт після якого він з'ясував, що син оформив всю спадщину на себе. До серпня 2013 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, а потім зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 без будь-якого письмового дозволу ОСОБА_4.

У відповіді на відзив від 23.10.2018 представник позивача - Руденко Ю.В. зазначала, що позивач категорично заперечує факт його присутності при видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок за адресою: АДРЕСА_5

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що у розглядуваній справі ОСОБА_1 претендує на спадщину після смерті ОСОБА_7 за правилами спадкової трансмісії в порядку передбачено статтею 1276 ЦК України. При цьому не заперечував, що на момент смерті ОСОБА_7, її донька ОСОБА_8 постійно проживала разом з матір'ю, однак вважав, що вона не прийняла спадщину, оскільки померла до спливу шестимісячного строк після відкриття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Руденко Ю.В. в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у позові та відповіді на відзив, наполягала на задоволенні позовних вимог із застосуванням правил спадкової трансмісії.

Стислий виклад заперечень відповідача.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Руднічук Д.В. зазначав, що ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі та заперечує проти обставин вказаних позивачем. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла баба відповідача ОСОБА_7, після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки померла заповіту не залишила, то вважав, що спадкування має відбуватись за законом в порядку черговості, де спадкоємцями першої черги після померлої стали її доньки - мати відповідача ОСОБА_8 та інша донька ОСОБА_13. ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_8, яка не прийняла спадщину. Вважав, що після смерті ОСОБА_8, право на спадщину ОСОБА_7, перейшло до ОСОБА_1, ОСОБА_4 за правом спадкової трансмісії, а також сестри померлої - ОСОБА_13. За спільною домовленістю всіх спадкоємців було вирішено, що заяву на прийняття спадщини буде подавати лише онук померлої - ОСОБА_4, а інші спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_13 не будуть звертатись до нотаріуса та приймати спадщину, так як погоджуються з тим щоб єдиним спадкоємцем будинку був відповідач. В подальшому ОСОБА_4 написав заяву про прийняття спадщини та разом з позивачем пішов до нотаріуса її оформляти. Позивач був присутнім під час того як нотаріус видавав свідоцтво про право на спадщину за законом на користь ОСОБА_4 та не заперечував проти цього. Позивач від самого початку знав про оформлення сином спадкових прав на будинок, бачив відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом та на спадщину не претендував і лише після загострення конфлікту між сторонами звернувся з даним позовом до суду. Оскільки позивач дізнався про отримання відповідачем Свідоцтво про право на спадщину за законом ще у 2013 році, то до суду мав звернутись із вказаними вимогами не пізніше трьох років, але пропустив строк позовної давності. Наголошував на тому, що відповідач мав законне право на отримання спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке нотаріус видав правомірно, а відповідач не заявляв відповідних вимог на спадщину та не звертався з заявою про прийняття спадщини на майно після смерті ОСОБА_7.

В запереченні на відповідь на відзив представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Руднічук Д.В. заперечував проти факту постійного проживання позивача з ОСОБА_7 на день її смерті. При цьому підтвердив, що ОСОБА_7 на момент смерті постійно проживала разом із донькою - ОСОБА_8 та онуком ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі. Додатково пояснив, що після смерті матері та баби він разом з батьком - позивачем по справі ОСОБА_1 ходили до нотаріуса і останньому було відомо, що право власності на будинок буде оформлене за ОСОБА_4. В 2013 році з його дозволу місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6, а тому вважав, що позивач не міг не знати про те, що будинок належить відповідачу. Підтвердив, що на момент смерті бабусі - ОСОБА_7, він та його мати ОСОБА_8 мешкали разом в будинку АДРЕСА_3. Мати жила в цьому будинку до своєї смерті.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Руднічук Д.В. в судовому засідання заперечував проти позову з підстав наведених у відзиві та запереченні.

Позиція третьої особи - Другої черкаської державної нотаріальної контори.

Представник Другої черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Пояснення на позов/відзив до суду не подавав.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою від 12.09.2018 позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Другу черкаську державну нотаріальну контору.

Ухвалою суду від 26.11.2018 закрито підготовче провадження по цивільній справі №711/7174/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216-1217 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України).

Статті 1254, 1257 ЦК України визначає порядок скасування заповіту, внесення до нього змін та визнання його недійсним.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1276 ЦК України, - якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, - обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно ч.1 цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ст. 1298 ЦК України, - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1301 ЦК України, - свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

14.10.1966 народилася ОСОБА_8, про що 27.10.1966 Черкаським міськбюро РАЦС в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 1768. Її батьки - ОСОБА_15 та ОСОБА_7 (а.с. 11-12).

20.02.1992 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у відділі РАЦС м. Черкаси було укладено шлюб, актовий запис №292 (а.с.8).

22.05.2009 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 складено заповіт, посвідчений нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1917 (а.с. 81), яким ОСОБА_7 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_7 про, що 14.05.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №1184 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_7, які належали померлій на підставі Договору дарування посвідченого 30.11.1976 Другою черкаською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-4896 (а.с. 14).

26.07.2013 ОСОБА_4 державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7. Спадщина на яку видане свідоцтво складається із 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться АДРЕСА_8 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_8 про, що 19.10.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №2585 (а.с. 9).

Згідно Акту опитування сусідів № 769 від 01.08.2018 складеного ОСОБА_17 (прож. - АДРЕСА_9), ОСОБА_18 (прож. - АДРЕСА_12), ОСОБА_19 (прож. - АДРЕСА_10), ОСОБА_20 (прож. - АДРЕСА_11) та посвідченого секретарем комітету самоорганізації населення мікрорайону «Дніпровський» ОСОБА_21 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, з дня свого народження постійно проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою - АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Факт спільного проживання ОСОБА_8 разом із своєю матір'ю ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 визнано у судовому засіданні обома сторонами, їх представниками та підтверджено показаннями свідків допитаних за клопотанням сторін, а саме свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_26

Відомості про подання ОСОБА_8 заяви про відмову від спадщини після смерті матері у суду відсутні.

Отже судом достовірно встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 разом із нею постійно проживала спадкоємець за заповітом - рідна донька ОСОБА_8, яка не подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином відповідно до ст. 1268 ЦК України, - ОСОБА_8 є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7.

Факт відсутності у ОСОБА_8 реєстрації місця проживання в АДРЕСА_13, не спростовує висновків суду про прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що реєстрація місця проживання, як результат адміністративної процедури, не може бути єдиним доказом спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем.

Оскільки ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті матері, то в даному випадку не можуть бути застосовані правила спадкової трансмісії передбачені ст. 1276 ЦК України.

З наведених підстав не мають правового значення у розглядуваній справі докази надані позивачем на підтвердження, а відповідачем на спростування, факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 54, 77-78).

За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином суд не може виходити за межі позовних вимог, у тому числі самостійно змінювати правові підстави позову.

Розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним, з підстав наявності після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 спадкоємців за правом спадкової трансмісії, Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_4 26.07.2013; а також про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за правом спадкової трансмісії після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати стягненню із відповідача не підлягають.

Відповідачем не заявлено вимог про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. 1216-1222, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_14) до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_14) про визнання недійсним, з підстав наявності після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_7 спадкоємців за правом спадкової трансмісії, Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_4 26 липня 2013 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_14) до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_14) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за правом спадкової трансмісії після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шипович В.В.

Повне рішення суду складене 11.03.2019.

Головуючий: В. В. Шипович