ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3800/18
Провадження № 2/210/333/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"20" лютого 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивачу на праві власності належить будинок № 75 по вул. Залізорудна в м. Кривий Ріг. Відповідач у даному будинку не мешкає, у звязку з чим позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача особою втратившим право користування квартирою.
В судове засідання сторони не викликалися.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу місця реєстрації. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2, є власником житлового будинку А-1 загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., літня кухня Б, огорожа №1,3,4, ворота №2, водоколонка 2, замощення II, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Залізорудна, будинок 75. Вказаний житловий будинок належить Позивачу на підставі договору дарування, серія та номер: НМТ 123630, НМТ 123632, виданий 10 листопада 2017 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області - ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1324 (а.с. 7-8).
Відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні однак, не мешкає за вказаною адресою (а.с.11,12,16).
Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільне розпорядження нею, а тому суд вважає що позов необхідно задовольнити.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 12, 274, 259, 263-268 ЦПК України, ст., ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право на користування житловим будинком А-1 загальною
площею 51,4 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., літня кухня Б, огорожа №1,3,4,
ворота №2, водоколонка 2, замощення II, який знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Залізорудна, будинок 75.
Стягнути з ОСОБА_3, 28 березня 1966, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко