Провадження № 2/127/2523/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Товариства власників гаражів №9», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання рішень недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до громадської організації «Товариство Власників Гаражів № 9», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання рішень недійсними.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача і відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . У встановлений законом строк вона звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька на підставі заповіту від 31.12.2005 року, згідно з яким ОСОБА_4 заповідав їй усе своє майно, а також усе, на що він на день своєї смерті матиме право.

За свого життя ОСОБА_4 мав у користуванні гаражі №№ НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, які розташовані на території громадської організації «Товариство власників гаражів №9» (далі ГО «ТВГ №9»).

У лютому 2019 року позивач звернулась до ГО «ТВГ №9» із заявою про переоформлення зазначених гаражів на її ім`я, оскільки є єдиним спадкоємцем усього майна померлого батька ОСОБА_4 22.02.2019 року головою Правління ГО «ТВГ №9» їй було повідомлено про те, що гаражі № № НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 передані в користування ОСОБА_2 на підставі п. 5.2. Статуту Товариства, а гараж № НОМЕР_2 переданий іншому члену Товариства. З копій документів, які їй було надано, вона дізналась, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 22.09.2018 року зборами членів Правління громадської організації «Товариство власників гаражів №9» було прийняте рішення про включення його до членів товариства у зв`язку зі смертю батька та надання йому у користування гаражів №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2. Позивач вважає зазначене рішення незаконним, та посилаючись на відповідні норми матеріального права, просить суд визнати його недійсним.

Також з отриманих позивачем документів їй стало відомо про те, що підставі заяви ОСОБА_2 від 11.02.2019 року про переоформлення гаражу № НОМЕР_2 з нього на ОСОБА_3 та на підставі заяви ОСОБА_3 від 11.02.2019 року про переоформлення гаражу № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на його ім`я, було прийняте рішення про переоформлення права користування гаражем № НОМЕР_2 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління ГО «ТВГ №9» від 28.02. 2019 року. Позивач просить суд визнати зазначене рішення недійсним, оскільки право користування гаражем № НОМЕР_2 було набуте ОСОБА_2 без законних на те підстав, тому він не мав права переуступити своє право користування цим гаражем ОСОБА_3 .

Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ГО «ТВГ №9» позов не визнав. Пояснив суду, що оспорювані рішення були прийняті у відповідності до Законів України та Статуту товариства. Вважає, що для прийняття ОСОБА_2 у члени товариства з передачею йому права користування гаражами, якими за свого життя користувався ОСОБА_4 , достатньо було заяви ОСОБА_2 , свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали. Пояснили суду, що оспорювані рішення є законними, оскільки за свого життя ОСОБА_4 висловлював бажання, щоб гаражами, які розташовані на території ГО «ТВГ №9» та які перебували у його користуванні, після його смерті користувався саме його син ОСОБА_2 . Крім того, представник позивача звертав увагу суду на те, що право власності на жоден із гаражів не зареєстроване, а земельна ділянка, на якій вони розташовані, не передана у користування ГО «ТВГ №9».

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та зазначив, що набув право користування гаражем № НОМЕР_2 на законних підставах.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

31.12.2005 року ОСОБА_4 був складений заповіт, згідно з яким усе своє майно, а також усе, на що він на день своєї смерті матиме право, він заповідав ОСОБА_1 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на підставі зазначеного заповіту, що сторонами у справі не заперечується.

За свого життя ОСОБА_4 мав у користуванні гаражі №№ НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, які розташовані на території ГО «ТВГ №9», що підтверджується довідкою, яка видана головою Правління ГО «ТВГ №9» (а.с. 8).

Згідно з листом голови правління ГО «ТВГ №9» Пілецького Ю.В. від 22.02.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що гаражі №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 передані в користування ОСОБА_2 на підставі п. 5.2. Статуту Товариства, а гараж №1683 переданий іншому члену Товариства (а.с. 9).

Відповідно до протоколу № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27 вересня 2018 року (а.с. 11) було прийняте рішення про включення ОСОБА_2 до членів товариства у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_4 та надання йому у користування гаражів №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2.

Таке рішення було прийняте на підставі заяви ОСОБА_2 від 22.09.2018 року на ім`я голови ТВГ № 9 (а.с. 10), у якій він просив переоформити зазначені вище гаражі, які належать його батькові ОСОБА_4 на його ім`я у зв`язку із смертю батька.

11.02.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до голови ГО «ТВГ № 9» із заявами про переоформлення гаража № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 13, 14).

Рішенням зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 року, яке оформлене протоколом № 2, право користування гаражем № НОМЕР_2 було переоформлене з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 (а.с. 15).

Суд погоджується із доводами позивача та її представника щодо визнання недійсними оспорюваних рішень, виходячи з наступного.

Статтею 87 ЦК України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі.

Згідно із ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень.

Пунктом 1.1. Статуту ГО «ТВГ №9» передбачено, що Товариство у своїй діяльності керується Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про громадські об`єднання», іншими чинним законодавством України та цим Статутом.

Пунктом 5.2. Статуту ГО «ТВГ №9» визначено, що спадкоємці померлого члена Товариства мають виключне право на вступ до Товариства. Особа, прийнята замість померлого члена Товариства, унаслідує його право користування певним об`єктом (ми), відповідає перед Товариством за зобов`язаннями померлого.

Згідно з п. 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9» спадкоємці померлого члена товариства набувають членство з моменту подачі заяви щодо вступу в Товариство та сплати фінансових заборгованостей (членських внесків) померлого перед Товариством, якщо такі мають місце.

У судовому засіданні було встановлено, що до своєї заяви на ім`я голови ГО «ТВГ №9» від 22.09.2018 року ОСОБА_2 не було додано доказів того, що він є спадкоємцем померлого члена Товариства ОСОБА_4 , що виключало можливість його переважного прийняття у члени Товариства та передачі йому у користування гаражів, якими за свого життя користувався ОСОБА_4 . Адже положення п. 5.2. Статуту ГО «ТВГ №9» закріплює виключне право на вступ до Товариства після смерті члена Товариства саме за його спадкоємцями. Докази про те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 також відсутні в матеріалах справи. Самої лише обставини, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 не було достатньо як підстави для прийняття його до членів товариства замість померлого члена товариства з передачею йому у користування гаражів, якими за свого життя користувався ОСОБА_4 .

Натомість право позивача на спадкування усього майна ОСОБА_4 , де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також усього, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, підтверджується заповітом від 31.12.2005 р.

Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що вона не може у повній мірі реалізувати своє беззаперечне право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , оскільки ще до її звернення як спадкоємця померлого ОСОБА_4 із заявою про прийняття її у члени ГО «ТВГ №9» та передачі їй у користування майна, яким за свого життя користувався ОСОБА_4 як її спадкодавець, це майно без належних правових підстав було передане у користування ОСОБА_2 , адже рішення про включення ОСОБА_2 до членів товариства у зв`язку із смертю батька ОСОБА_4 та надання йому у користування гаражів №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р. було прийняте всупереч ст.ст. 1234-1236 ЦК України та пунктів 5.2., 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9».

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Оскільки рішення про включення ОСОБА_2 до членів товариства у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_4 та надання йому у користування гаражів №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р., було спрямоване на набуття ОСОБА_2 цивільних прав та обов`язків, це рішення за своєю правовою природою є правочином. З тих самих підстав є правочином рішення про переоформлення права користування гаражем № НОМЕР_2 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що існують усі правові підстави для визнання недійсним рішення про включення ОСОБА_2 до членів товариства у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_4 та надання йому у користування гаражів №№НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р., оскільки таке рішення суперечить ст.ст. 1234-1236 ЦК України та пунктам 5.2., 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9» та моральним засадам.

Також у суду є підстави для визнання недійсним рішення про переоформлення права користування гаражем № НОМЕР_2 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 р., оскільки право користування гаражем № НОМЕР_2 було набуте ОСОБА_2 без законних на те підстав, тому він не мав права переуступити своє право користування цим гаражем ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи із встановлених судом обставин та керуючись наведеними вище нормами матеріального та процесуального права суд вважає позов обґрунтованим та доведеним належними та допустимими доказами, що є підставою для його задоволення у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 87, 92, 203, 215, 1234-1236 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання», ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення про включення ОСОБА_2 до членів товариства у зв`язку із смертю батька ОСОБА_4 та надання йому в користування гаражів НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_2, яке оформлене протоколом №9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р.

Визнати недійсним рішення про переоформлення права користування гаражем №1683 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , яке оформлене протоколом №2 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 р.

Стягнути в рівних частках з Громадської організації «Товариства власників гаражів №9», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.11.2019 р.

Відомості про учасників справи :

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 ;

Відповідач : Громадська організація «Товариство власників гаражів №9», 23223, Вінницька область, Вінницький район, с. Зарванці, вул. Мирна, 7а, ;

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Суддя