Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2756/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді-Надопта А.А.,

секретар судового засідання - Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на який не був належним чином зареєстрований.

Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив.

Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, так як у встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України строк подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем в спадковому житловому будинку, проживає в ньому й на даний час.

В свою чергу донька спадкодавця та позивачки, відповідачка - ОСОБА_2 , подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини.

В зв`язку поданням вище вказаних заяв в Виноградівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 59371603, у нотаріуса № 231/2016, що підтверджується витягом і № 44784914 від 16.08.2016 року про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 713 від 16.08.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та його інвентаризаційна вартість станом на серпень 2019 року, становить 297 899 грн. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, виданого Винорадівською райдержконторою від 29.06.1972 року за реєстром № 2239.

Спадковий житловий будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку від 29.06.1972 року, який повинен був поданий для реєстрації до Виноградівського міжміського бюро техінвентаризації на протязі шести місяців з дня закінчення будівництва. Разом з тим, даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований, а будинок в подальшому був добудований чоловіком позивача, що підтверджується також і наявною копією інвентарної справи, заведеної на ім`я ОСОБА_3 від 03.07.1990 року.

З даними документами позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 461/01-16 від 20.08.2019 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та було рекомендовано звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про те, що не заперечує проти задоволення заявлених до неї позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на який не був належним чином зареєстрований.

Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив.

Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, так як у встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України строк подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем в спадковому житловому будинку, проживає в ньому й на даний час.

В свою чергу донька спадкодавця та позивачки, відповідачка - ОСОБА_2 , подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини.

В зв`язку поданням вище вказаних заяв в Виноградівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 59371603, у нотаріуса № 231/2016, що підтверджується витягом і № 44784914 від 16.08.2016 року про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 713 від 16.08.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та його інвентаризаційна вартість станом на серпень 2019 року, становить 297 899 грн. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, виданого Винорадівською райдержконторою від 29.06.1972 року за реєстром № 2239.

Спадковий житловий будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку від 29.06.1972 року, який повинен був поданий для реєстрації до Виноградівського міжміського бюро техінвентаризації на протязі шести місяців з дня закінчення будівництва. Разом з тим, даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований, а будинок в подальшому був добудований чоловіком позивача, що підтверджується також і наявною копією інвентарної справи, заведеної на ім`я ОСОБА_3 від 03.07.1990 року.

З даними документами, позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 461/01-16 від 20.08.2019 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та в разі відсутності вказаних документів спадкоємцю рекомендовано звернутись до суду.

На підставі вище викладеного позивач ОСОБА_1 , змушена звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за нею права власності на вище вказаний житловий будинок, який належав її чоловіку та є спадковим майном, що підтверджується і доданими до заяви документами.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів. Захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1273 Цивільного кодексу України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд також враховує, що згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні у відповідності до вимог ст., ст. 13, 81 ЦПК України, було доведено належними та допустимими доказами обставини набуття ним права власності вказане нерухоме майно, а відтак позов підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючисьст.,ст. 264, 265, 274 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 133,8 в тому числі житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий А. А. Надопта