Житомирський апеляційний суд
Категорія 24 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/13459/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2018 року, яке ухвалене суддею Слюсарчук Н.Ф. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача кошти у розмірі 116 989,04 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 20.10.2015 р. укладений договір страхування наземного транспорту №83/15-Т/Ж.

За наслідками ДТП, яка сталася 20 червня 2016 року за участі автомобіля відповідача ОСОБА_2 та потерпілої особи ОСОБА_3, останній страховою компанією були відшкодовані витрати на ремонт автомобіля у розмірі 216 989,04 грн. В звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача 116 989,04 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплатою (страховим відшкодуванням) на підставі ст.ст.993, 1194 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування».

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2018 р. позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 116989,04 грн. страхового відшкодування та 1754,85 грн. судового збору.

Відповідач, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неповне дослідження матеріалів справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю. В обґрунтування вимог скарги, зокрема, зазначив, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів проводиться оцінка вартості збитку транспортних засобів експертом, однак, в наданих позивачем доказах та в матеріалах звіту відсутнє кваліфікаційне свідоцтво експерта та свідоцтво про реєстрацію в Реєстрі ФДМУ, що не дає можливості пересвідчитися в наявності достатньої кваліфікації оцінювача. Суд прийняв докази, надані позивачем, які є недопустимими, без належного надання підтвердження повноважень на складання звіту ФОП ОСОБА_4 при огляді документів підпис ОСОБА_3 на звіті відрізняється від підпису на договорі страхування, заяві та інших документах у справі. Одночасно суд не врахував матеріальне становище відповідача: пенсійний вік та лише пенсійні виплати, які є єдиним джерелом утримання, незадовільний стан здоровя, що підтверджено відповідними медичними довідками.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Богунського районного суду м.Житомира залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2016 року в м. Житомирі сталася ДТП за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ЗАЗ, д.н.з 77746ВВ під керуванням відповідача ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені ДТП на підставі постанови Богунського районного суду м.Житомира (а.с.12,13).

Матеріальний збиток завданий автомобілю НОМЕР_1 складає 534852,66 грн., що підтверджується звітом №1620 від 04 липня 2016 року (а.с.23-52).

З урахуванням суми страхової виплати, суми знецінення, франшизи та вартості придатних залишків на користь ОСОБА_3 ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплачено 216989,04 грн. на підставі договору страхування наземного транспорту №83/15-Т/Ж від 20.10.2015 р. (а.с.17-18).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПРАТ «СК «Альфа Страхування» із лімітом відповідальності 100000 грн., які остання сплатила ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» 17 березня 2017 року.

У квітні 2018 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» направило відповідачу ОСОБА_2 претензію про сплату 116 989,04 грн. на відшкодування шкоди у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 993, 1194 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування». Позивач, як страховик, виплатив у повному обсязі страхове відшкодування потерпілій ОСОБА_3 у розмірі 216 989,04 грн., тому до ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в порядку суброгації перейшло право вимоги, яке страхувальник, який одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідальними за завдані збитки визнані ПРАТ «СК «Альфа Страхування» у межах ліміту відповідальності за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідач ОСОБА_2 в сумі, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди та сумою, що підлягає відшкодуванню з ПРАТ «СК «Альфа Страхування».

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Положеннями ст. 82 ЦПК України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, відповідно до ч.4 вказаної норми обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи було встановлено, що вина відповідача у скоєнні ДТП, внаслідок якої було заподіяно шкоду застрахованому позивачем автомобілю, доводиться відповідною постановою Богунського районного суду м.Житомира від 16.08.2016 р. На час розгляду справи вказана постанова набрала законної сили, не змінена та не скасована. Тобто, факт вини відповідача у заподіянні шкоди є преюдиційним та не підлягає додатковому доведенню.

На підтвердження позовних вимог щодо розміру спричиненої внаслідок ДТП та відшкодованої страховою компанією шкоди позивач подав до суду протокол огляду транспортного засобу від 04.07.2016 року, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт №83/15-Т/Ж-1-1 від 29.09.2016 р., звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 1620 від 04.07.2016 р., платіжні доручення від 03.10.2016 р. та 05.10.2016 р.

В свою чергу відповідач, стверджуючи про невідповідність вказаних документів, неналежність розрахованої суми шкоди та виплаченого страхового відшкодування, на підтвердження такої своєї позиції жодного доказу до суду не представив.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було належним чином встановлено розмір завданої відповідачем шкоди та наявність правових підстав для її стягнення із заподіювача на користь страхової компанії. За таких умов доводи апеляційної скарги в цій частині свого підтвердження не знайшли.

В той же час згідно положень ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Відповідно до довідки Центрального об'єднаного УПФУ у м. Києві від 15.01.2018 р. за № 180 відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію за віком при повному стажі, щомісячний розмір якої становить 2779,82 грн. Окрім того відповідачем було представлено ряд документів щодо свого незадовільного стану здоров'я. Вказані довідки та медичну документацію відповідач надавав до суду першої інстанції в ході розгляду справи: довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Подільського району м. Києва, довідка ДЗ «Республіканська клінічна лікарня МОЗ України» м. Києва, виписка (епікриз) № 762/205 (а.с.91,92,107,116,117).

З урахуванням обставин справи, зважаючи на матеріальний стан відповідача та керуючись положеннями ч. 4 ст. 1193 ЦК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що розмір відшкодування спричиненої відповідачем шкоди може бути зменшеним до 30000,00 грн.

Виходячи з зазначеного, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір матеріальної шкоди стягнутої з відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність ухваленого рішення не впливають.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Також колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат виходячи з наступного.

Ціна позову, заявлена позивачем складає 116989,04 грн. грн., судовим рішенням позов задоволено на суму 30000,00 грн, що складає 25,64 % від ціни позову. Виходячи з пропорційності розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 449 грн. 94 коп.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 674 грн. 92 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» коштів та судового збору змінити, зменшивши розмір шкоди з 116989,04 грн. до 30000,00 грн. та судовий збір з 1754,85 грн. до 449 грн. 94 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( юридична адреса: 03056, м. Київ вул. Борщагівська, 154) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 10004, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 674 грн. 92 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2018 року.

Головуючий Судді