Справа № 303/6295/19
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2019 року м.Мукачеве

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Курах Л.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунок 46078, ФН НОМЕР_1 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО банку 305299, код ЄДРПО банку 14360570, ПН 03 відповідача ТОВ «Дієса».

Заяву мотивує тим, що звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дієса» про захист прав споживача через визнання бездіяльності відповідача незаконною, не виконання ним договору купівлі-продажу та відшкодування завданих збитків. Загальна сума позову з врахуванням матеріальної та моральної шкоди становить 29 542,56 гривень. Це значна грошова сума і має мати гарантію повернення за рахунок недобросовісного відповідача. Відповідач, який отримав ухвалу суду про відкриття провадження не тільки не відповів на позов, а і не з`явився до суду. В інтернет спільноті «ютуб» велика кількість скарг на брутальне поводження відповідача з клієнтами, він є монополістом на ринку України, поширює відомості про його безмежні фінансові можливості щодо впливу на суди і суддів, а це пряма загроза правам громадян. Вказаний засіб забезпечення позову вважає ефективною мірою по виконанню судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. N9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім цього, беручи до уваги Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149 ЦПК.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, вивчивши надані матеріали, судом встановлено невідповідність заяви вимогам ст. 151 ЦПК України, зокрема заявником не вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову, не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відсутність зазначених вище відомостей робить неможливим виконання ухвали про забезпечення позову.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу,

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестанусть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 14.11.2019 року

Головуюча Курах Л.В.