ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/138/19 Справа № 2-2683/09 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпропетровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони справи:

стягувач Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк»,

боржник -ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2, на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року про видачу дубліката виконавчого листа , постановлену суддею Бутенко М.В. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (яке під час розгляду справи змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - надалі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення до виконання.

В мотивування заяви АТКБ «ПриватБанк» зазначив, що на примусовому виконанні у Центрально-Міському відділі ДВС двічі перебував виконавчий лист виданий Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу 25 вересня 2009 року по справі № 2-2683/09 згідно якого, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 17796,93 грн. В останнє, постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47,50 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто на адресу стягувача. Оскільки до стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» виконавчий лист не повернувся, імовірно був утрачений при пересилці, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для предявлення його до виконання.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-2683/2009, на виконання рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2009 року у справі за позовом ПАТ КБ " Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Поновлено строк предявлення виконавчого листа по справі № 2-2683/2009 до виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник боржника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову стягувачу у задоволенні заяви. В мотивування апеляційної скарги зазначив, що судом не враховано, що виконавчий лист декілька разів перебував на виконанні в органах ДВС. Доказів про втрату виконавчого документа матеріали справи не містять. Судом не надано оцінку, що стягувачем пропущений строк предявлення виконавчого листа до виконання та поважність його пропуску не підтверджена доказами.

Колегією суддів не приймається до уваги відзив ПАТ КБ «ПриватБанк» на апеляційну скаргу, оскільки доказів його надіслання сторонам, на виконання ч. 4 ст. 360 ЦПК України не надано.

Заслухавши суддю - доповідача, сторони та їх представників, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву АТКБ «Приватбанк», суд першої інстанції, керувався положеннями ст.433 ЦПК України та дійшов висновку, що заборгованість за кредитним договором боржником не погашена, рішення Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу 25 вересня 2009 року по справі № 2-2683/09 не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, тому видав дублікат виконавчого листа. Крім того, встановивши, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущений з поважних причин, поновив строк предявлення до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов'язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст.127 цього Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, стосовно доведення факту втрати виконавчого листа, який наданий стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» до примусового виконання, а також наявність підстав для пропущення процесуального строку предявлення його до виконання.

Як видно з відповіді Центарльно-Міського відділу ДВС від 15.11.2017 року № 49460 на запит стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк», виконавчий лист було повернуто на адресу стягувача (а.с.5).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 січня 2017 року видно, що державним виконавцем Центрально-Міського ДВС відкрито виконавче провадження №41528999 за виконавчим листом виданим Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу 25 вересня 2009 року по справі № 2-2683/09 згідно якого, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 17796,93 грн (а.с. 6).

Згідно постанови державного виконавця від 27 червня 2014 року виконавче провадження повернуто стягувачу без виконання (а.с.7).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відсутність доказів своєчасного отримання стягувачем виконавчого листа, а також його втрата після предявлення до примусового виконання, в сукупності свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Також, колегія суддів дослідивши наданий боржником паспорт вважає, що періодична зміна місця проживання та місце реєстрації в іншу область, після отримання кредитних коштів та ухвалення судового рішення, призвели до неможливості його виконання.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як видно з відповіді Довгинцівського відділу ДВС міста ОСОБА_3 від 23.01.2019 за вих.№2251/10 дійсно на примусовому виконанні в органі ДВС перебував виконавчий лист виданий Центрально-Міським районим судом м.Кривого Рогу 12 жовтня 2010 року у період з 01 листопада 2012 р. по 21 листопада 2013 р. Виконавче провадження завершене на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», який передбачає підстави, коли виконавчий документ може бути повернуто стягувачу. До цих підстав належить відсутність у боржника будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення. В такому разі державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу, про що виносить відповідну постанову. У 2017 році, у відповідності до вимог п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», зазначене виконавче провадження було знищене.

Отже, матеріалами справи доведений факт перебування виконавчого документа на виконанні. Проте, через знищення виконавчого провадження, встановити факт повернення виконавчого документа стягувачу неможливо.

Боржником не надано жодного доказу належного виконання судового рішення, яке тривалий проміжок часу в порушення вимог Конституційного законодавства, яке передбачає обовязковість виконання рішення суду, боржником залишається без виконання.

Надані боржником ОСОБА_1 постанови про хід виконавчого провадження та відповіді на його звернення про їх закриття, через відсутність можливості виконання свідчать про обізнаність боржника про перебування на примусовому виконанні судового рішення та не бажання їх виконувати добровільно, що підтверджує факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

Вирішуючи спірне питання, щодо наявності підстав для видачи дубліката виконавчого листа та поновлення строку предявлення його до виконання, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону, тому ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга- без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: