Справа № 2/1519/5943/11
Провадження № 6/521/516/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Петренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження , -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 року до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо заміни сторони виконавчого провадження. В зазначеній заяві заявник просить суд замінити стягувача - ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» на правонаступника - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за виконавчими листами № 1519/2 - 5943/11.

На обґрунтування заяви були наведені наступні фактичні обставити.

13 жовтня 2011 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 , на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» за кредитним договором № 3279-130/07Р від 28.11.2007 року.

31.05.2017 року було укладено Договір відступлення права вимоги № 2 між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 3279-130/07Р від 28.11.2007 року.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не може бути задоволена виходячи з наступного.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, зазначено в пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно вимог ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юриди+-чної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Судом встановлено, що 13 жовтня 2011 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 , на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» за кредитним договором № 3279-130/07Р від 28.11.2007 року.

31.05.2017 року було укладено Договір відступлення права вимоги № 2 між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 3279-130/07Р від 28.11.2007 року.

Отже, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» стало новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 30.06.1999 року, який втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02.06.2016, однак діяв на момент зазначених правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», від 30.06.1999 року, який втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02.06.2016, однак діяв на момент зазначених правовідносин, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак, згідно матеріалів заяви про заміну сторони виконавчого провадження, заявник не додав копії виконавчих листів та копію постанови про відкриття виконавчого провадження до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, з огляду на що, суду невідомо, чи відкрито виконавче провадження по справі, у якому можливо здійснити заміну сторони виконавчого провадження. як того вимагає ст. 442 ЦПУ України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02.06.2016, суду не зрозуміло чи зверталося ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» до виконавчої служи з виконавчим листом, які мають строк пред`явлення до виконання 1 рік.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 512 ЦК України, 442, 81 ЦПК України СУД

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ:

03.12.19