Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2364/18 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т.Б.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/2364/18 за позовом ОСОБА_1 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колорит», центру надання адміністративних послуг відділу державної реєстрації Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування протоколу загальних зборів ОСББ «Колорит» в частині внесення змін до Статуту, скасування державної реєстрації змін до Статуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Сташківа Т.Б. в м. Новограді-Волинському,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати протокол загальних зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колорит» (далі ОСББ «Колорит»), скасувати державну реєстрацію змін до Статуту ОСББ «Колорит» від 12.02.2008, № 1000429. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ОСББ «Колорит». Зазначав, що 26.01.2008 загальними зборами ОСББ «Колорит» було прийнято рішення про внесення змін до Статуту об'єднання, оформлене протоколом №10. Однак, у порушення вимог ст.10 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» та п.9.3. Статуту об'єднання, рішення приймалося лише 52 співвласниками, а не половиною співвласників квартир - 141 чоловік. Враховуючи вищенаведене, під час проведення загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків «Колорит», оформленого протоколом загальних зборі №10 від 26.01.2008, було допущено порушення вимог законодавства України, яке регулює діяльність ОСББ, що у свою чергу призводить до недійсності таких рішень.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та вважає, що воно є незаконним та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСББ «Колорит» не надсилалось повідомлення про проведення загальних зборів у 2008 році кожному із членів об'єднання, що є порушенням положення п.9.5 Статуту об'єднання, а тому про проведення таких зборів позивач не знав та не міг знати. Також, доказів щодо надання/оприлюднення оскаржуваного рішення відповідачем не надано. Відтак, про існування рішення загальних зборів ОСББ «Колорит» останній не знав та не міг знати, так як, перебував за кордоном, а дізнався лише у 2018 році, після того, як отримав Витяг із протоколу загальних зборів ОСББ «Колорит» у центрі надання адміністративних послуг відділу державної реєстрації Новоград-Волинської міської ради. А тому, строки позовної давності на звернення до суду не пропущені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності. Відповідно до протоколу №1 від 29.11.2003 було прийнято рішення загальними зборами власників квартир про створення об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Колорит» та затверджено Статут об'єднання. Згідно витягу із протоколу загальних зборів ОСББ «Колорит» №10 від 26.01.2008 вбачається, що на порядок денний виносилися ряд питань, зокрема, і внесення змін до Статуту ОСББ «Колорит».

Основним законодавчим актом, що регулює діяльність ОСББ є Закон України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно з положення статей 4 та 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як організація для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України. В одному житловому комплексі може бути створене тільки одне об'єднання. Для створення об'єднання скликаються установчі збори. Кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Рішення оформлюється особистим підписом кожного, хто проголосував, у протоколі із зазначенням результату голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх осіб, які мають право голосу. Установчі збори правомочні, якщо на них присутні більше п'ятдесяти відсотків власників.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що 24.05.2018 ним було отримано копію Витягу з протоколу загальних зборів ОСББ «Колорит» № 10 від 26.01.2008 та внесені зміни до Статуту ОСББ «Колорит» були здійсненні з порушенням вимог Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» та п.9.3. Статуту ОСББ «Колорит».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано суду належних доказів про об'єктивні причини неможливості дізнатися про прийняте на загальних зборах рішення, у період з 2008 року по 2018 рік.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2018 ОСББ «Колорит» заявило клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На обґрунтування клопотання зазначило, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності на звернення до суду із даними вимогами, оскільки останній не міг не знати про оскаржуване ним рішення зборів об'єднання від 26.01.2008, так як, про зміст вказаного рішення повідомлялися усі члени об'єднання. У подальшому, після внесення оспорюваних рішенням змін до Статуту, загальні збори ОСББ «Колорит» проводилися з урахуванням вказаних змін, зокрема, і з участю ОСОБА_1

Із пояснень свідків, допитаних у суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 є активним учасником ОСББ «Колорит» та у 2015 році приймав участь у загальних зборах об'єднання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач до винесення рішення судом першої інстанції звернувся до суду із клопотанням про застосування строків позовної давності, позивач не зверталася до суду із заявою про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Позовна давність може бути застосована лише, якщо вимоги про захист порушених прав або інтересів є обґрунтованими, у разі необґрунтованості таких вимог, вони не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України).

Позивач більше десяти років не оспорював легітимності проведення установчих зборів та діяльності ОСББ. При цьому порушення стабільності та прогнозованості суспільних відносин, в тому числі щодо діяльності протягом 10 років ОСББ, не може бути порушено з метою захисту права позивача.

Також апеляційний суд звертає увагу на застосування принципу пропорційності, який є також і принципом цивільного судочинства (п. 6 ч.3 ст. 2, ст. 11 ЦПК України) забезпечує розумний баланс між інтересами позивача, відповідача та загальними інтересами.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Позивачем не було доведено факту дотримання ним строку позовної давності або поважних причин, які б могли стати підставою для його поновлення.

Аргументи апеляційної скарги у переважній більшості є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві, які належним чином перевірені під час розгляду справи у суді першої інстанції, та обґрунтовані висновки викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 05 березня 2019 року.

Головуючий

Судді