Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 201/6798/13-ц

провадження № 61-46328св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа - орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради,

особа, яка подала апеляційну скаргу - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката Павелка Сергія Михайловича, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області в складі судді Варенко О. П. від 04 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання недійсним договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк, Третя особа: орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради «Про визнання недійсним договору» задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки № 0/1 від 02 липня 2007 року, укладений між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. 02 липня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 7019.

Скасовано заборону на відчуження квартири за номером АДРЕСА_1 накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. та зареєстровану в Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 284 .

Внесено до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяження нерухомого майна іпотекою згідно договору іпотеки № 0/1 укладеного 02 липня 2007 року.

Внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про виключення запису з реєстру щодо накладання заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 0/1 укладеного 02 липня 2007 року.

Дії щодо оскарження рішення суду першої інстанції

04 червня 2018 року ПАТ «Дельта Банк», не погодившись з указаним рішенням, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року апеляційна скарга була залишена без руху для зазначення інших поважних причин пропуску строку.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року у даній справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що особа, яка подала апеляційну скаргу пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та не надала суду доказів поважності пропуску указаного строку. У зв'язку із чим не виконала вимог процесуального закону та апеляційного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду, представник ПАТ «Дельта Банк» - адвокат Павелко С. М., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження, на думку скаржника, не повно урахував усі обставини оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі. Так, іпотекодержателем за оспореним позивачем договором іпотеки було АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого було ПАТ «Укрсиббанк». Як зазначено скаржником, 08 листопада 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу продажу за кредитами, за умовами якого до останнього перейшло, зокрема, право вимоги за кредитним договором від 02 липня 2007 року, що укладений між відповідачами у даній справі, а також за оспореним у даній справі договором іпотеки від 02 липня 2007 року. Указано, що скаржник не був учасником даної справи під час її розгляду районним судом, однак зазначене рішення впливає на його права як нового іпотекодержателя за спірним договором іпотеки. ПАТ «Дельта Банк» дізналось про існування рішення у даній справі випадково у травні 2018 року. 24 травня 2018 року представник ПАТ «Дельта Банк» отримав копію рішення суду першої інстанції, у зв'язку із чим, на думку скаржника, строк апеляційного оскарження судового рішення має відраховуватися судом від указаної дати. Зазначено, що при подання апеляційної скарги у даній справі 04 червня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» не пропустило визначений процесуальний законом строк на вчинення відповідної дії, що помилково залишено поза увагою апеляційним судом.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року не відповідає.

У статті 8 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Апеляційним судом установлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк, третя особа: орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання недійсним договору іпотеки, ухвалено 14 червня 2013 року.

ПАТ «Дельта Банк» не було залучено до розгляду даної справи районним судом, а представник останнього не був присутній у суді першої інстанції під час вирішення ухвалення указаного рішення.

Згідно досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів справи копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року отримано представником ПАТ «Дельта Банк» - Малюк О.П., 25 травня 2018 року.

04 червня 2018 року представник ПАТ «Дельта Банк» - Малюк О. П., подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно пункту 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України у відповідній редакції сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Положення закону щодо строку на апеляційне оскарження рішення районного суду у даній справі визначені у статті 294 ЦПК України.

Так, згідно частини першої статті 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» на рішення районного суду була подана на десятий день з дня вручення представнику скаржника відповідного рішення суду, тобто в межах строку, який визначено частиною першою статті 294 ЦПК України у відповідній редакції.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Європейський суд з прав людини у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини визначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Указане залишилося поза увагою суду апеляційної інстанції, у зв'язку із чим висновок апеляційного суду про те, що ПАТ «Дельта Банк» без поважних причин пропустило строк на оскарження рішення районного суду і такий строк не підлягає поновленню не відповідає принципу верховенства права, Конституції України та указаним вище положенням норм процесуального права.

Згідно вимог частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 409, 411, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката Павелка Сергія Михайловича, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик