Провадження №2/428/2096/2018
18 січня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.11.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Згідно ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.11.2018 року витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який за відомостями суду зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на життя. Примирення з відповідачем неможливо. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач звернулася з даним позовом до суду.
У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки відповідача суду не відомі.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №123186, виданого повторно 22.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 26.06.2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 111. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_2.
Сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №307881 від 04.06.2014 року, наявною в матеріалах справи.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає наступне.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З огляду на викладене, та враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває її утриманні, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини відповідача не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем витрат про сплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 704,80 грн. підтверджується квитанцією № 88 від 24.10.2018 року.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕН №514523, виданий 25.07.2006 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ЕН №778654, виданий 04.10.2010 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області), аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, з урахуванням індексації,, починаючи з 25.10.2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕН №514523, виданий 25.07.2006 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ЕН №778654, виданий 04.10.2010 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області) сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕН №514523, виданий 25.07.2006 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області), на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель