КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року місто Київ.

Справа 373/1239/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15262/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Рубан С.М.

секретар судового засідання Миронюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року,( у складі судді Опанасюка І.О., інформація про дату складення повного тексту відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток у спільній частковій власності на житловий будинок та земельну ділянку, визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки, стягнення грошової компенсації за збудоване нею спільне майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

27 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 направила до суду клопотання про об`єднання позовів та справ в одне провадження, а саме справи № 373/546/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності та справі №373/1239/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток у спільній частковій власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки.

Частиною 8 статті 188 ЦПК України закріплено, що справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Судом в задоволенні даного клопотання було відмовлено, матеріали не передавались до іншого судді для вирішення питання про об`єднання, оскільки не знайдено підстав для його задоволення у відповідності до ст. 188 ЦПК України на яку посилається ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засідання представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

В даній заяві ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області знаходиться справа №373/546/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток із майна що є у спільній частковій власності між тими самими сторонами про той самий предмет спору та з тих самих підстав.

Позивач ОСОБА_1 заперечила проти задоволення даної заяви. Надала суду через канцелярію суду письмові пояснення та заперечення, які оголосила в суді.

Заперечуючи проти задоволення даного клопотання, позивач вказала, що дійсно в проваджені судді Реви О.І. перебуває справа між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (справа №373/546/18) де вона є відповідачем.

Не заперечуючи тотожність сторін, вказала суду, що не погоджується із тим що предмет та підстави спору в справі №373/546/18 та в справі №373/1239/19 є однаковими.

Обгрунтовуючи свою позицію ОСОБА_1 зазаначила, що в цивільних справах №373/546/18 та в справі №373/1239/19 наявні висновки експертного дослідження, які є різними, крім цього в цивільному позові де позивачем є вона, наявні п`ять позовних вимог в той же час, як в позові заявленому ОСОБА_2 до неї адресована лише одна позовна вимога. Вважає, що у випадку залишення позову без розгляду, буде порушено її право на доступ до правосуддя.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток у спільній частковій власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 09 жовтня 2019 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою.

Посилається, що ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року не відповідає п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням ч. 1 ст. 4 та п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а також фактичним обставинам справи з яких вбачається, що позовні вимоги в двох справах, що одночасно перебувають у провадженні суду не є тотожними.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились. Про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з положень п.4 ч. 1ст. 257 ЦПК України.

27 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 направила до суду клопотання про об`єднання позовів та справ в одне провадження, а саме справ № 373/546/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності та справи №373/1239/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток у спільній частковій власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки.

Судом в задоволенні даного клопотання було відмовлено, матеріали не передавались до іншого судді для вирішення питання про об`єднання, оскільки не знайдено підстав для його задоволення у відповідності до ст. 188 ЦПК України на яку посилається ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засідання представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

В даній заяві ОСОБА_3 зазначав, що в провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області знаходиться справа №373/546/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток із майна що є у спільній частковій власності між тими самими сторонами про той самий предмет спору та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що справа №373/546/18 надійшла до суду 02.04.2018.

Ухвалою від 17.05.2018 було відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 в справі №373/546/18 було відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток з майна, що є у спільній частковій власності до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності з підстав недотримання процесуального порядку його подання.

Дослідивши позовні вимоги, які заявлені в обох справах, суд першої інстанції дійшов висновку про тотожність сторін, предмету та підстав позову.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може з огляду на наступне.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду,якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на висновках іншого експертного дослідження і остання просить про поділ майна в інший спосіб, та в іншому порядку ніж позивач ОСОБА_2 в своєму позові.

При цьому, позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачем ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_2 у своєму позові просить про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності, а ОСОБА_1 у своєму позові просить також про зобов`язання виконати певні ремонтно-будівельні роботи, визнання права власності на майно (земельну ділянку), стягнення з відповідача на користь позивача коштів за проведені нею за власний кошт будівельні роботи та придбані нею будівельні матеріали, використані на будівництво спільного майна.

Тобто, зі змісту позовних вимог вказаних позовів вбачається, що матеріально-правові вимоги у них є різними.

Однак, незважаючи на те, що позови мають різні матеріально-правові вимоги, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про їх тотожність за всіма заявленими вимогами та, як наслідок, помилково повністю залишив позов без розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, суд не врахував, що залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , з урахуванням того, що їй було відмовлено і в прийнятті зустрічного позову і в об`єднанні в одне провадження її позову з позовом ОСОБА_2 , суд порушив Конституційне право останньої на доступ до суду та звернення з позовними вимогами в той спосіб та в тому обсязі, що обрала вона.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням норм процесуального права, ті обставини справи, які суд вважав встановленими є недоведеними, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При новому розгляді, з метою недопущення обмеження прав ОСОБА_1 на звернення до суду з позовними вимогами, в обраний нею спосіб, суду слід врахувати, що останній відмовлено в прийнятті її зустрічного позову та повторно обговорити питання про об`єднання справ в одне провадження.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: