Справа № 737/1006/18
Проваждення № 2/737/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддя Лібстер А.С.

секретар судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/1006 /18

позивач ОСОБА_1

до Куликівська селищна об'єднана територіальна громади в особі Куликівської селищної ради

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області

про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

позивач не з'явився

представник відповідача не з'явився

третя особи не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 03 листопада 1997 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, складалася із права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0243690 по КСП «ім. Шевченка» села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, виданого на імя ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно на випадок своєї смерті заповіла позивачці. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину.

Коли позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), їй було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що було втрачено оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), а саме сертифікату.

Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серії ЧН № 0243690 по КСП «ім. Шевченка» села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, виданого на імя ОСОБА_2, яка померла 03 листопада 1997 року, в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою судді від 14 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначене на 06.12.2018 та 19.12.2018 року.

Ухвалою судді від 19 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2019 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 109/1998, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, щодо майна померлої 03 листопада 1997 року ОСОБА_2 суд приходить до наступного.

03 листопада 1997 року померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 678 від 02.10.2018 року ОСОБА_2 на день смерті 03.11.1997 року проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_3, який не був її родичем (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1. Заповіт складений 26 вересня 1997 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за № 63 (а.с. 12).

ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження позивачки та про укладення шлюбу між позивачкою та ОСОБА_6 (а.с. 7-8).

Зі спадкової справи № 109/1998 вбачається, що 29 квітня 1998 року ОСОБА_1 звернулася до Куликівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с.46).

ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок який належав померлій ОСОБА_2 (а.с.51).

З постанови державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 27.09.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.9).

Про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0243690, виданого на імя ОСОБА_2, було розміщено оголошення відповідного змісту у газеті «Поліська правда» № 22 від 01.06.2018 року (а.с. 13).

Згідно з інформаційною довідкою № 171/138-18 від 02.10.2018 року, виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, вбачається що, ОСОБА_2 включена до списків громадян ОСОБА_4 сільської ради, які мають право на земельну частку (пай). На імя ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0243690, зареєстрований за № 689 від 09.08.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по ОСОБА_4 сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 4,48 га. (а.с.11).

Відповідно до ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на момент смерті ОСОБА_8В.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємницею померлої 03 листопада 1997 року ОСОБА_2, першої черги за законом та заповітом, яка прийняла спадщину, але не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено.

Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких умов, враховуючи, що померлій ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку (пай) в КСП «ім. Шевченка» села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 прийняла за нею спадщину та звернулась із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай), то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, м. Чернігів, вул. 1-го Травня, буд. 238) право на земельну частку (пай) площею 4,48 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_4 сільської ради Куликівського району Чернігівської області, нині Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, (КСП ім. Шевченка), в порядку спадкування за заповітом за померлою 03 листопада 1997 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16 січня 2019 року.

Суддя А.С. Лібстер