Провадження № 2/344/1790/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 02 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на даний час вагітна та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює у США та отримує заробіток в розмірі 2000 дол. США щомісячно. Дитина хворіє та займається в спортивних секціях «дзюдо», плавання, відвідує репетитора з англійської мови. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 3000 грн. щомісячно.

15 листопада 2018 року відповідач подав відзив, згідно якого позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно. Також зазначив, що у США виїхав по студентській візі без права працевлаштування, на утриманні має дитину від нового шлюбу.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 084088, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 05 лютого 2008 року (а. с. 4), ОСОБА_4 є батьком, а ОСОБА_2 матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року (а. с. 5).

На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року судом присуджено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно з 02 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 перебуває у відпустці по вагітності та пологам, що підтверджується довідкою Івано-Франківської міської центральної клінічної лікарні від 19 жовтня 2018 року.

Відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 45)

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів, оскільки останні стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку.

При цьому визначаючи розмір аліментів суд бере до увагу обставину перебування позивача у відпустці по вагітності та пологам, потреби дитини, вік платника аліментів, наявності у відповідача на утриманні дитини від іншого шлюбу.

Обставина отримання відповідачем доходу в розмірі 2000 дол. США щомісячно, не знайшла своє підтвердження матеріалами справи.

При цьому суд зауважує що витрати на гуртки та лікування дитини є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, тому не являються складовою витрат, на погашення яких повинні здійснюватись аліментні платежі. Позивач не обмежена у праві звернутись до суду із окремим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року до 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп.судового збору на користь держави.

На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року по справі № 0907/2-7040/2011 року та стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 «А»АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданого згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2012 року по справі № 0907/2-7040/2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2019 року.