Справа № 738/894/19
№ провадження 2/738/318/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Сова Т.Г.,

секретаря судового засідання - Бреус Н.В.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в спрощеному порядку цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У травні 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.05.2012, згідно якої отримала кредит в розмірі 300.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використанням, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, станом на 31.01.2019 заборгованість відповідача становить 68479,60 грн. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором б/н від 03.05.2012 та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою судді Менського районного суду Чернігівської області від 23.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надала, в установлений строк відзив на позовну заяву не подала.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

В доповіді Європейської комісії «За демократію через право», яка схвалена Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 2526 березня 2011 року) щодо Верховенства права зазначено, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права. (Заборона свавілля (prohibition of arbitrariness п.52)

Резолюцією Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі укладеного договору № б/н від 03.05.2012 АТ КБ «ПриватБанк» надало позичальнику кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.9-10).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг щодо зміни кредитного ліміту, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язання за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочення кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого представником позивача до матеріалів провадження, ОСОБА_1 допустила заборгованість за кредитом і сплатою процентів, яка станом на 31.01.2019 становить 68479,60 грн., яка складається з: 285,72 грн заборгованість за кредитом, 59256,87 грн заборгованість по відсоткам за користування кредиту, 5199,89 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 3237,12 грн штраф (процентна складова) (а.с.7-8).

Рішенням Конституційного суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 (справа №1-12/2013) визначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір нарахованої пені та комісії за порушення строків повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати нарахованої пені, оскільки, на думку суду, це є несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому суд враховує положення ст. 61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вимога по стягнення пені з відповідача, яка є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти суперечить розумному стимулюванню боржника виконувати основне грошову зобов`язання та сприяє отриманню кредитором невиправданих додаткових прибутків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

У задоволенні вимог заявленого позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафів, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3237,12 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає за необхідне відмовити, виходячи із наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 285,72 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 59256,87 грн., що разом становить 59542 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 59542 грн. 59 коп. та 1921,00 грн. у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, ч. 3 ст. 549, 551, 599, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором в розмірі 59542 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено «19» червня 2019 року.

Суддя Т.Г. Сова