У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2019 року

м. Лозова Харківської області

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого - Харабадзе К.Ш.,

за участю секретаря - Бєловол О.О.,

Справа № 629/997/19

Номер провадження 6/629/30/19

заявник старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника:

в с т а н о в и в:

Старший Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 57229257 з примусового виконання судового наказу № 629/1743/17 виданого 11.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 71538,33 грн та сплачений судовий збір 1600 грн. 18.09.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було направлено на адресу боржника та стягувача поштовою кореспонденцією. 18.10.2018 року боржниця ОСОБА_2 ознайомилася з постановою про відкриття виконавчого провадження, де поставила свій підпис. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно довідки ПФУ боржниця ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лозівському обєднаному УПФУ. 10.10.2018 року державним виконавцем до Лозівського обєднаного УПФУ було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо стягнення боргу щомісячно у розмірі 20%. Станом на 06.03.2019 року борг складає 72 040,10 грн. Боржником ОСОБА_2 самостійно борг не сплачується. Згідно інформаційної довідки від 06.03.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта - за боржником - ОСОБА_2 нерухоме майно не зареєстровано. Згідно відповіді Державної податкової служби України джерело отримання доходів відкритих рахунки у банківських установах не виявлено. Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем 12.02.2019 року був здійснений вихід за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ю.Березовського, буд.43. За результатами здійсненого виходу було встановлено, боржника не було вдома, зі слів сусідів боржниця виїжджає на заробітки до Росії. Дотеперішнього часу боржником рішення суду про стягнення заборгованості в добровільному порядку не виконано, боржник має невиконані зобовязання на території України та ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням. На підставі вищевикладеного просить суд. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилученням закордонного паспорту.

Про день, час і місце розгляду справи держвиконавець повідомлявся своєчасно та належним чином, в наданому поданні просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи подання, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5).

Таким чином, законодавець передбачив можливість застосування судом зазначених обмежень, а не обовязкове їх застосування, та умову застосування судом зазначених обмежень у випадку, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, він підлягає доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, також полягає в тому, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В поданні не вказано обставини, за якими державний виконавець дійшов висновку про наявність у боржника паспорту для виїзду за кордон, про намір боржника виїхати за межі України з метою уникнення сплати боргу.

Крім цього, в акті державного виконавця від 12.02.2019 року не зазначено прізвища, імя та по-батькові, а також місця проживання сусідів боржника, які як зазначено в акті були опитані державним виконавцем. Письмових пояснень свідків до акту не додано.

В порушення вимог законодавства держвиконавець ухилився від доведення тієї обставини, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Держвиконавецем не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

В справі також відсутні дані про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні подання за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавеця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя: К.Ш. Харабадзе