Справа № 676/6752/18
Номер провадження 2-о/676/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа по справі Камянець-Подільський районний віддід Управління Державної міграційної служби України про встановлення факту проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що ОСОБА_2, народилася 31 липня 1937 року в м. Тбілісі, Грузинської Радянської Соціалістичної Республіки. У 1990 році разом з донькою та її чоловіком переїхала на постійне місце проживання до смт. Стара Ушиця, де проживає на даний час. Після звернення до Кам'янець-Подільського РС УДМС України у Хмельницькій області із заявою щодо видачі довідки про підтвердження громадянства України, отримала відмову та рекомендацію вирішувати питання в судовому порядку. Зазначає, що встановлення даного факту необхідне для отримання громадянства України. Просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заявника в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляду справи у його відсутності, у вирішенні заяви покладається на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Належність до громадянства та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, народилася 31.07.1937 року в м. Тбілісі, Грузія. Особа ОСОБА_2 підтверджується паспортом громадянина ОСОБА_3 Радянських Соціалістичних Республік зразка 1974 року.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Староушицької селищної ради ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1995 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Староушицької селищної ради № 788-1 від 19.09.2018 р., № 918 від 06.11.2018 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 прибула на територію смт. Стара Ушиця в 1990 році і проживає постійно за адресою АДРЕСА_1 в тому числі проживала станом на 24.08.1991 рік.

05.06.1997 р. Камянець-Подільським районним управлінням праці та соціального захисту населення на імя заявниці видано посвідчення ветерана праці серія АIV №515258.

Згідно довідки Територіального центру соціального обслуговування Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 414 від 14.08.2018 р. ОСОБА_2 з 23.07.1998 року перебуває на соціальному обслуговуванні на безоплатній основі.

З 01.09.1999 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком, 31.01.2000 р. Камянець-Подільським районним управління праці та соціального захисту населення на імя заявниці видано пенсійне посвідчення №12458.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 ОСОБА_2 разом з донькою та її чоловіком переїхала на постійне місце проживання з Грузії в смт. Стара Ушиця в 1990 році де проживає на даний час. Через декілька років після переїзду від тяжкого захворювання померла донька ОСОБА_2, яка похована на місцевому кладовищі, через рік помер зять. ОСОБА_2 залишилась проживати одна. Після смерті доньки в неї не було коштів для існування, тому всі сусіди її годували. В кінці 90 х років її була призначена пенсія. Останні роки ОСОБА_2 не отримує пенсію, він з дружиною допомагає продуктами харчування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що як соціальний працівник тривалий час опікала ОСОБА_2 ОСОБА_2 проживає в смт. Стара Ушиця з 1990 року. Після смерті доньки вона залишилась одна, тому потребувала допомогу. Вона допомагала виготовити технічний паспорт на квартиру, оформити субсидію, призначити пенсію. Знає, що весь будинок її годує, оскільки ОСОБА_2 з 2015 року не отримує пенсію, оскільки в неї немає паспорта.

Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як вбачається з копії паспорта громадянина СРСР ІХ-ТИ № 740450 від 30.12.1979 р. на імя ОСОБА_2, в паспорті є відмітка про реєстрацію місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зроблена 9 червня 1995 року.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 р., суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265; 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Тбілісі, країна Грузія, постійно проживала на території України, станом на 24.08.1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.