РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Суду пояснив, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року від якого мають одну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя між ними не склалось. З листопада 2015 року позивач проживає окремо від відповідача у зв`язку з погіршенням сімейного життя на ґрунті нехтування ним сімейними цінностями, відсутності бажання підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, щ в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства та бюджету. Подальше спільне життя, як подружжя, є неможливим, оскільки має місце стійкий розлад сімейних відносин, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх спільної з відповідачем малолітньої доньки. Малолітня донька сторін проживає з матір`ю.

Крім того, оскільки відповідач проживає окремо від позивача, при цьому, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання доньки відсутня, та враховуючи те, що позивач на даний час не працює, перебуває у продовженій декретній відпустці по догляду за дитиною, яка є частохворіючою дитиною та потребує домашнього догляду, що підтверджується відповідною довідкою, а відповідач працездатний, не є особою похилого віку, має задовільний стан здоров`я і спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини.

Тому, просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 20 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис №1422. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 04 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1943. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім`я розпалась, перспектив для збереження сім`ї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки від відповідача не надійшло заперечень того, що після розірвання шлюбу їх спільна з позивачем малолітня донька буде проживати з матір`ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а також те, що в судовому засіданні відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а сплачений позивачем судовий збір в частині розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273, 354 ЦПК України, ст.ст.110-112,141,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1422 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої доньки сторін ОСОБА_3 з матір`ю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 20 серпня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований

АДРЕСА_1 Суддя : :