Провадження № 2-н/219/1686/2019
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

29 листопада 2019 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою до боржника про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, однак вказані відомості не зазначені в заяві.

Окрім того, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, не зрозуміло, де оригінали; оскільки у відповідності до вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Всупереч вказаної норми позивачем надано до суду копії доказів без належного їх засвідчення, а саме без дати, підпису та прізвища.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що надана до суду заява оформлена порушенням вимог п. 4 ч. 2ст. 163 ЦПК України, а саме до заяви не додано підтверджуючу довідку щодо місця проживання малолітньої дитини, що дає право стягнення аліментів саме заявнику.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161-163, 165, 353-354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітню дитину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суддя Н. М. Медінцева