Справа № 477/2838/19
Провадження № 6/477/114/19
У Х В А Л А

іменем України

14 листопада 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

судді Семенової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. про примусове проникнення до нежитлових приміщень та на територію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. звернувся до суду із вище вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №60498422, в якому стягувачем є АТ «Райффайзен Банк Аваль», а боржником ТОВ «Діонісій VN» про звернення стягнення на майно належне боржнику на праві приватної власності. До складу виконавчого провадження входять виконавчі провадження, відкриті з примусового виконання виконавчих написів №2426, № 2427, №2435, №2493, №2492, № 2496, №2495, що вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. про звернення стягнення на рухоме майно, зокрема автотехніку, що була передана в заставу Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» в забезпечення виконання зобов`язань за договорами на здійснення кредитних операцій в рамках кредитних договорів, укладених між вище вказаними юридичними особам, та за якими позичальником допущено прострочення платежів. Заставне майно перебуває на території земельної ділянки та нежитлових приміщень, належних ОСОБА_1 , та що нині перебуває в користуванні ТОВ «Діонісій VN», директором якого є також ОСОБА_1

11 листопада 2019 року в рамках проведення виконавчих дій приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, а саме: АДРЕСА_1 та встановлено, що за вказаною адресою в межах земельної ділянки кадастровим номер - :01:000:0447, перебуває рухоме майно, належне боржникові, зазначене у виконавчих документах та на яке необхідно звернути стягнення. Територія вказаної земельної ділянки огороджена парканом, невідомі охоронці не надали доступу до зазначеної території, здійснити входження на територію з метою опису та арешту майна боржника виявилося неможливім, про що складено відповідний акт. За вказаного, посилаючись на необхідність здійснення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника, на яке необхідно звернути стягнення, та ще є неможливим через вище наведене, просить надати дозвіл на примусове проникнення до нежитлових приміщень та на територію земельної ділянки кадастровим номер - :01:000:0447, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 .

В своєму поданні приватний виконавець просив про його розгляд за його відсутності.

Вирішуючи заявлене подання, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 13 ч.2 цієї ж статті, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Тобто, приватний виконавець просить про примусове проникнення до нежитлових об`єктів та на територію земельної ділянки іншої особи, в якої перебуває майно боржника.

Порядок проведення виконавчих дій при таких обставинах, зокрема звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за нормами згаданої статті виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Як слідує з матеріалів подання, виконавчі провадження відкриті 04 та 08 листопада 2019 року. Згідно списку скерованих поштових відправлень, направлено ТОВ «Діонісій VN» рекомендовані листи лише 04.11.2019 року, тобто дані про направлення постанов про відкриті 08.11.2019 року виконавчі провадження відсутні.

Окрім того, відсутні відомості про отримання боржником постанов про відкриття вказаних виконавчих проваджень.

Будь-які документи, які б свідчили про вчинення приватним виконавцем дій, визначених ст. 53 вище вказаного Закону відсутні. Зокрема, у власника вище вказаного нерухомого майна, про проникнення в яке просить приватний виконавець, не запитувалося про наявність рухомого майна боржника, на яке необхідно звернути стягнення. Не узгоджувалося із власником вказаного майна ОСОБА_1 , яка одночасно є керівником ТОВ «Діонісій VN», про погодження дати та часу здійснення виконавчих дій з опису та арешту заставного майна. Тобто будь-які дані, які б вказували про перешкоди з боку власника нерухомого майна та одночасно керівника боржника, в проникнення до якого просить виконавець, суду не надано, в той час як саме ці підстави, згідно з положеннями ч.2 ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження» є підставою для порушення питання про примусове вилучення даного майна та, відповідно, можливим порушення питання про примусове проникнення до нежитлових об`єктів та на територію земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Наведені положення норм Конституції України та положення Закону України «Про виконавче провадження» вказують, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Такі ж засади виконавчого провадження, визначені ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема верховенство права, законність.

В даному випадку, приватним виконавцем не надано даних та доказів про те, що ним дотримано процедури, визначені ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема щодо дотримання вимог ст. 28 Закону, зокрема надіслано боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, що прийняті 08.11.2019 року, і тим самим дотримано прав боржника (ст.19 Закону), що дотримано приписи ст. 29 даного Закону щодо часу проведення виконавчих дій, відомості про які в акті виконавця від 11.11.2019 року відсутні, що виконавцем виконано вимоги ст. 53 даного Закону, про які зазначено вище, зокрема запитано у власника нерухомого майна, до якого він просить проникнення, та яка одночасно є керівником боржника, про знаходження у неї майна, на яке звернуто стягнення, про його передачу (здійснення дій з опису та арешту), та повідомлення дати і часу, визначеного виконавцем для проведення виконавчих дій, у які така особа має надати доступ до належного їй нерухомого майна. За таких умов, приватним виконавцем не доведено про перешкоджання йому у вчиненні виконавчих дій, особами, на які покладаються відповідні обов`язки відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та якими не є охоронці об`єктів, до яких намагався пройти виконавець.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Враховуючи вказане та керуючись ст. 439 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. про примусове проникнення до нежитлових приміщень та на територію земельної ділянки з кадастровим номер - :01:000:0447, за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (складання) та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Л.М. Семенова