Справа № 484/5041/18
Провадження № 2/484/255/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Взаємодовіра" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка " Взаємодовіра " звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 140, вказуючи, що 05.11.2015 року між КС "Взаємодовіра" та ОСОБА_3 укладено вказаний кредитний договір відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 50000,00грн. під 65% річних та відповідач зобов'язалася протягом тридцяти шести місяців, з 05.11.2015р. по 05.11.2018р,виплатити суму кредиту та передбачені договором відсотки за користування кредитом. Виконання зобовязання за вказаним договором забезпечено порукою фізичних осіб, згідно договорів поруки між КС "Взаємодовіра", ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за договором. Відповідач та його поручителі в порушення договору не перераховували у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у звязку з чим КС "Взаємодовіра" звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2016р. з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КС "Взаємодовіра" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 140 в розмірі 41 651,12грн. Позивач вказує, що таким чином, за період з 05.04.2016р. до закінчення дії кредитного договору, 05.11.2018 року, сума заборгованості за кредитом складає 30562грн. 59коп. Добровільно відповідачі розрахуватись не бажають.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи що, на даний час, є рішенням суду, згідно якого з неї та відповідачів по справі вже стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором, яка майже погашена.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі зазначаючи, що з моменту звернення КС "Взаємодовіра" до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, а саме з 11.05.2016р. КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів. У звязку з цим, оскільки КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів, позовні вимоги, щодо стягнення трьох процентів річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, на думку відповідача, задоволенню не підлягають.

Відповідач, ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Відзив на позов не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2015 року між КС "Взаємодовіра" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 140 відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 50 000,00грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості,під 65% річних та відповідач зобов'язалася протягом тридцяти шести місяців, з 05.11.2015р. по 05.11.2018р,виплатити суму кредиту та передбачені договором відсотки за користування кредитом.(а.с.7-8)

05 листопада 2015 року, з метою забезпечення виконання зобовязання, укладено договори поруки до кредитного договору № 140:

-між КС " Взаємодовіра ", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.9)

-між КС " Взаємодовіра ", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10)

У звязку з порушенням відповідачами умов кредитного договору КС "Взаємодовіра" звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2016р., яке набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалось, встановлено факт укладення вищевказаного договору, порушення його умов з боку відповідачів і наявності заборгованості та з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КС "Взаємодовіра" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 140 в розмірі 41 651,12грн. та вирішено питання розподілу судових витрат.(а.с.71-72)

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до довідки № 1458/10 від 14.01.2019р., наданої Первомайським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Миколаївській області в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 52729627 по виконанню виконавчого листа № 2/484/1240/16 на користь КС "Взаємодовіра", станом на 01.11.2018р., перераховано боргу на загальну суму 23 428,38грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, станом на 06.11.2018р. відповідачі мають перед позивачем заборгованість на загальну суму 30562,59 грн., до якої входять заборгованість по сплаті відсотків в сумі 29253,55грн., та три процента річних за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1309,04грн.(а.с.13-14)

У відзиві на позов, ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи, що з моменту звернення КС "Взаємодовіра" до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, а саме з 11.05.2016р. КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів. У звязку з цим, оскільки КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів, позовні вимоги, щодо стягнення трьох процентів річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, на думку відповідача, задоволенню не підлягають.

Дане твердження позивача є слушним виходячи з наступного.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.. 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з п. 2.1 кредитного договору строк дії договору 36 місяців від дати отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом.

Згідно п. 2.3 кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього договору.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 05.11.2015 р. ОСОБА_3 05.11.2015р. на виконання умов договору № 140 отримала 38 000,00 грн.(а.с.12)

Згідно з п.п. 5.4.3. п. 5.4 вищезазначеного договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом, зокрема у разі затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк КС "Взаємодовіра" використала право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена в постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 310/11534/13-ц, яка є обов'язковою для судів.

Тобто, з моменту звернення в 2016р. КС "Взаємодовіра" з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів.

Крім того, оскільки КС "Взаємодовіра" втратила право на нарахування процентів, суд вважає, що правові підстави для нарахування позивачем 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в сумі 1309,04 грн. відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Кредитної спілки "Взаємодовіра" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Повне судове рішення буде складено 07.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко