17.01.2019 227/5507/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Левченка А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

третіх осіб - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до Білицької міської ради Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

12.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача Білицької міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив:

- визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної бабки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В якості обґрунтування заявлених вимог представник позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його двоюрідна бабка ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - квартири, які спадкодавець за життя заповіла позивачу, але він не зміг своєчасно скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки він зі своїм братом ОСОБА_2 вважали, що першим спадкоємцем за законом є їх батько ОСОБА_3, тобто спадкоємець поперередньої черги ніж вони, який не виразив бажання прийняти спадщину. При цьому, його брат несподівано серед речей померлої знайшов складений нею ще за життя заповіт, згідно якого померла все майно заповіла йому, але він звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Вважає, що причини пропуску ним строку для прийняття спадщини після померлої є поважними та суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в обґрунтування своїх вимог надали пояснення аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.

Представник відповідача звернувся через канцелярію суду з клопотанням про розгляд справи без присутності представника відповідача, в якій вказав, що заперечень проти позову не має.

Треті особи у підготовчому засіданні проти задоволення позовних вимог також не заперечували.

Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 09.07.1987 року, серії НОМЕР_3 від 18.12.1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно вбачається, що батьком останніх є ОСОБА_3, баткьом якого у свою чергу відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.11.1954 року є ОСОБА_6.

При цьому, згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 від 13.11.1952 року та №533296 ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка - «ОСОБА_5», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6, батьком останніх є ОСОБА_8.

Таким чином, позивач є двоюрідним онуком спадкодавиці, внаслідок чого позивач є родичем померлої четвертого ступеня споріднення і в силу приписів ст. 1265 ЦК України спадкоємцем п'ятої черги.

При цьому, згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.01.2012 року, виданої відділом з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради, і витягу про державну реєстрацію прав від 26.03.2012 року, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1.

22.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка складається із квартири АДРЕСА_1.

При цьому, на підставі вказаної заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 за номером у спадковому реєстрі 63368710 та номером у нотаріуса 319/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №54192224 від 22.11.2018 року.

Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2018 року №1032/02-31 відмовлено громадянину ОСОБА_1 в оформленні свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки ОСОБА_1 був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст. 1270 ЦК України.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що він вважав, що першим спадкоємцем за законом після смерті померлої є його батько ОСОБА_3, тобто спадкоємець поперередньої черги ніж вони, у зв'язку з чим він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, доки не дізнався, що за життя померлою на користь його брата був складений заповіт.

Так, до матеріалів справи долучено копію заповіту ОСОБА_5 від 07.03.2014 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті вона зробила наступне розпорядження:

«Все належне мені на правах власності, майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все те, на що я за законом буду мати право я заповідаю ОСОБА_2»

Суд враховує, що при вирішені спору суд враховує, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті померлої, на підтвердження чого суду надано копію спадокової справи, в якій міститься його заява про відмову від прийняття спадщини від 22.11.2018 року.

ОСОБА_3 у встновлені законом строки із заявою про прийняття спадщини не звернувся, що підтверджується копією спадоковї справи, спадщину не прийняв, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Так, судом з'ясовано, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини. При цьому, на переконання суду причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є об'єктивними, непереборними та істотними обставинами, що створили йому перешкоди для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач саме в силу об'єктивних та істотних обставин пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тмоу приходить до висновку про задоволення його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Білицької міської ради Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 17.01.2019 року

Суддя Левченко А.М.

17.01.2019