КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/7771/18 Головуючий у 1 інстанції: Яковлєва Л.В.
Провадження № 22-ц/824/581/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5, про видачу обмежувального припису. Просила видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1; усунути перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи - ОСОБА_4, що вчинюються ОСОБА_2; обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою : АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Зазначила, що з 01 листопада 2003 року вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають двох спільних дітей: неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 05 вересня 2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин за адресою їхнього спільного проживання, а саме : АДРЕСА_1, її чоловік ОСОБА_2 вчинив щодо неї та сина ОСОБА_4 фізичне насильство в сім'ї, під час якого був присутнім і молодший син ОСОБА_5 В результаті наведеного Бориспільським ВП ГУ НП в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001946 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. В результаті даної події старший син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був госпіталізований до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1, де він знаходився на стаціонарному лікуванні до 14 вересня 2018 року. Після цього вона з дітьми перебувала в притулку для жертв від домашнього насильства. ОСОБА_2 змінив пароль на її банківській картці, щоб перекрити доступ до грошових коштів, заблокував їй єдине джерело доходів - Інтернет-магазини, де вона за рахунок продажу свого рукоділля заробляла грошові кошти та утримувала всю родину. Будинок, в якому вони всі разом проживали, належить на праві власності неповнолітньому ОСОБА_4, проте потрапити туди вона разом з дітьми не можуть через побоювання за своє життя і здоров'я, оскільки там проживає ОСОБА_2 Вважає, що ОСОБА_2 може продовжити вчиняти над ними насильство, а тому є необхідність у видачі судом обмежувального припису.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Видано на строк два місяці обмежувальний припис щодо ОСОБА_2, яким :

- заборонено ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1;

- заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою : АДРЕСА_1;

- обмежено спілкування ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом спілкування виключно через засоби зв'язку, листи, тощо.

В іншій частині заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд безпідставно задовольнив вимоги заяви ОСОБА_3, пославшись на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відносно неї та неповнолітнього сина були вчиненні неправомірні дії. Даний витяг не містить посилань вчинення таких дій саме ним. ОСОБА_3 та діти не були визнані винними і рамках кримінального провадження. Він не притягувався судом до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, а тому він не може бути визнаний кривдником відповідно до Закону. Суд безпідставно прийняв до уваги покази свідків, які не були безпосередніми свідками подій. До розгляду справи суддя підійшов формально, порушив строки її розгляду. Крім того, суддя, який розглядав дану справу, також вирішував клопотання слідчого про проведення обшуку у його будинку.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3, представник Служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_6 і його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 з 01 листопада 2003 року проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, від якого народились двоє спільних дітей: неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 та дітьми проживали за адресою : АДРЕСА_1 з 2011 року. Даний будинок належить на праві власності ОСОБА_4 Наведене підтверджується довідкою Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 2272-02-28-18 від 26.09.2018 року (а.с. 16, 17).

Встановлено, що згідно витягу з ЄРДР № 0001907 від 07 вересня 2015 року зареєстрована заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2, перебуваючи 05 вересня 2015 року близько 20 год.30 хв. за адресою : Київська область, Бориспільський район, с.Гора, вул. Польова, буд. 41, на ґрунті особистої неприязності наніс тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_3 Згідно витягу з ЄРДР за № 0001946 10 вересня 2018 року до слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт дільничного офіцера з приводу того, що 05 вересня 2018 року приблизно о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 81, 82).

З наданих сторонами та свідками пояснень вбачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 05 вересня 2018 року наніс саме ОСОБА_2

06 вересня 2018 року неповнолітній ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями був госпіталізований до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1, де він перебував на стаціонарному лікуванні до 14 вересня 2018 року. (а.с. 9-10).

Згідно висновку проведеного експертного дослідження № 200 від 07 вересня 2018 року проведеного у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій щоці, голові, спинці носа, садни на спинці носа та верхній губі зліва, крововилив із забійною раною слизової верхньої губи зліва, синці на руках, садно на лівому лікті, забійна рана на правій п'ятці мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.с. 11-12).

Відповідно до висновку експертного дослідження від 08 вересня 2018 року у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому зап'ястку, в лобковій області, на передній поверхні правої гомілки, синця із двома саднами в лівій завушній області мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.с. 13-14).

Під час конфлікту від 05 вересня 2018 року, який стався між ОСОБА_3 та її цивільним чоловіком ОСОБА_2, у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, були присутні їх діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Наведене підтверджується самими сторонами та показами допитаних свідків.

Син ОСОБА_7 отримав від батька ОСОБА_2 тілесні ушкодження, а син ОСОБА_8 спостерігав за цим та викликав поліцію до будинку, щоб припинити такі дії.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у разі вчинення домашнього насильства постраждала особа або її представник, у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

З матеріалів кримінальних проваджень та показів допитаних судом свідків встановлено, що 07 вересня 2015 року ОСОБА_2, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_1, на ґрунті особистої неприязні наніс тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_3

05 вересня 2018 року приблизно о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мав місце конфлікт, під час якого були присутні їх діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Внаслідок конфлікту ОСОБА_3 та неповнолітньому сину ОСОБА_7 було завдано тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_4 був госпіталізований до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1, де він знаходився на стаціонарному лікуванні до 14 вересня 2018 року. Малолітній син ОСОБА_8 спостерігав за конфліктом та викликав поліцію до будинку.

Після конфлікту ОСОБА_3 змінила місце свого проживання, місце навчання дітей та переховується від ОСОБА_2

Оцінивши ризики продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта, що у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні дані, що тілесні ушкодження вчиняв саме він, а ОСОБА_3 та діти не були визнані потерпілими в рамках кримінального провадження, до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї він не притягувався. Приймаючи рішення про видачу обмежувального припису ОСОБА_2, суд першої інстанції враховував пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_2, покази допитаного неповнолітнього свідка ОСОБА_4, а також свідка ОСОБА_9

Судом встановлений факт наявності конфлікту між цивільним подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_4, , факт заподіяння 05 вересня 2018 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наслідком якого стало звернення ОСОБА_3 з заявою про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, відсутність бажання примирення у постраждалих від домашнього насильства ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також відсутність ознак щирого каяття у ОСОБА_10

ОСОБА_2 не надав доказів на спростування вказаних обставин. Заперечуючи проти видачі обмежувального припису, ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_3 почала конфлікт внаслідок якого він також отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис за своєю суттю є не заходом покарання особи, а виконуючим захисну та запобіжну функцію тимчасовим заходом, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним Законом.

Факт визнання або невизнання ОСОБА_3 та дітей потерпілими у кримінальному провадженні, притягнення або не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не є визначальним при вирішенні питання про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на порушення строків розгляду заяви та те, що суддя, який розглядав дану справу, також вирішував питання про оголошення обшуку у його будинку. Такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення заяви та не виключає можливість прийняття рішення про видачу обмежувального припису щодо нього.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.