Справа № 2-4572/09
Провадження № 6/524/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого - судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання Воблікової І.О., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі №2-4572/2009, виданого 17.09.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ЗАЯВНИКА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист по справі №2-4572/2009, виданий 17.09.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини таким, що не підлягає виконанню в частині нарахування заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.03.2015 по 20.03.2018 в сумі 49653,03 грн.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 17 вересня 2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. та на утримання ОСОБА_4 до досягнення донькою трирічного віку.

На підставі даного рішення судом було видано виконавчий лист, який предявлено стягувачем до виконання та 13.11.2009 відкрито виконавче провадження. 07.12.2010 виконавчий документ був повернутий стягувачу за його заявою. Такі дії ОСОБА_4 були обґрунтовані домовленістю між стягувачем та боржником про забезпечення утримання доньки ОСОБА_5 в інший спосіб надання житла для проживання стягувача з дитиною за адресою: АДРЕСА_1. Вказане житло належало матері боржника, ОСОБА_6. Такі умови діяли до березня 2018 року. 20.03.2018 виконавчий документ був повторно предявлений стягувачем до виконання. Нарахована за період з березня по червень 2018 року заборгованість була повністю виплачена, а тому ОСОБА_4 було подано заяву в якій вона вказала про відсутність претензій. За заявою стягувача від 08.08.2018 державним виконавцем було нарахована заборгованість по сплаті аліментів за три роки, що перебували повторному предявленню виконавчого листа до виконання, а саме з 20.03.2015 по 20.03.2018 на загальну суму 49653,03 грн. Вважає нарахування заборгованості незаконним, оскільки боржником були в повному обсязі виконані умови забезпечення утримання дитини в інший спосіб за домовленістю між боржником та стягувачем.

В судовому засіданні заявник та його представник, ОСОБА_7, заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у письмовій заяві. Заявник зазначив, що між ним та ОСОБА_4 була домовленість про те, що вона відкликає виконавчий лист, а взамін цього він дозволить їй та донці проживати в квартирі його матері на час навчання дитини в садку. Він купував все необхідне для дитини. Представник заявника повідомив про те, що підтвердженням відсутності зобов'язань за період з 20.03.2015 по 20.03.2018 є заява стягувача, подана 06.07.2018 до Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області.

ПОЗИЦІЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНОЇ ОСОБИ

Від заінтересованої особи-стягувача ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення, в яких остання вказала, що на її думку заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. Зазначила, що фактично підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) та процесуально-правові (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа). З аналізу вказаної норми, можна дійти висновку, що нарахування заборгованості по аліментам з 20.03.2015 по 20.03.2018 на загальну суму 49653,03 грн, тобто дії державного виконавця в межах виконавчого провадження, не можуть бути підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Вважає, що зауваження заявника на те, що заборгованість по аліментам у період з 20.03.2015-20.03.2018 нарахована старшим державним виконавцем при повторному предявлені виконавчого листа до виконання, і що державним виконавцем не прийнято рішення з цього приводу, також не заслуговують на увагу суду, оскільки ст.194 СК України не містить обмежень або заборон з приводу стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час у разі повторного предявлення виконавчого листа. Зазначила, що спосіб виконання заявником обовязку щодо утримання доньки ОСОБА_5 був визначений на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17.09.2009 у справі №2-4572/2009, яким передбачено обовязок заявника сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно, що узгоджується з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України ( в редакції на момент ухвалення рішення). Звертала увагу на те, що рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 17.09.2009 у справі №2-4572/2009, є обовязковим для виконання боржником ОСОБА_8 перебування виконавчого листа №2-4572/2009 на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби з грудня 2010 року по березень 2018 року не звільняє Заявника від обовязку щомісячно сплачувати аліменти.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 зазначив, що у сторін відсутній будь-який письмовий документ, який би підтверджував існування між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 домовленості щодо утримання дитини. Спосіб утримання дитини був визначений у рішенні суду, а саме стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку ОСОБА_1. Звертав увагу на те, що заява ОСОБА_4 від 06.07.2018 не містить відомостей про те, що боржником було виконано обов'язок по утриманню дитини. Вказана заява свідчить про те, що стягувач не має претензій до змісту виконавчого документа.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.09.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука було ухвалено рішення по справі №2-4572/2009 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.08.2009, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно і до досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

17.09.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

Згідно відмітки державного виконавця, зазначений виконавчий лист перебував на виконанні до 07.12.2010.

Постановою старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_9 від 20.03.2018 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4572/2009.

06 липня 2018 року від ОСОБА_4 до Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області надійшла заява, в якій вона зазначила, що по виконавчому листу №2-4572/2009 від 17.09.2009 станом на 01.07.2018 претензій не має.

08 серпня 2018 року на адресу Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області надійшла заява стягувача, в якій ОСОБА_4 просила визначити розмір заборгованості за минулий час, але не більше як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Додатково стягувач зазначив, що в попередній заяві від 06.07.2018 повідомляв про те, що претензій не має щодо змісту виконавчого листа.

ОСОБА_10

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 181 СК ( 2947-14 ) способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу ( 2947-14 ) батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

ОЦІНКА СУДУ

Отже, з аналізу ст. 432 ЦПК України вбачається, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є: 1) помилкове видання; 2)відсутність обов'язку боржника.

Суд відзначає, що виконавчий лист №2-4572/2009 виданий 17.09.2009, відповідає вимогам закону(в редакції, що діяла на час його видання).

Основним доводом заявника на обґрунтування своїх вимог було те, що свій обов'язок по утриманню дитини за період з 20.03.2015 по 20.03.2018 він виконав шляхом надання житла для проживання ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_5.

Надані заявником докази, зокрема розписки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а також довідка про реєстрацію місця проживання особи від 24.09.2018 підтверджують місце проживання дитини, а також адресу її реєстрації.

Разом із тим, вказані докази не підтверджують факт існування домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо зміни способу утримання дитини, визначеного рішенням суду. Також суд відзначає, що заявником не було надано доказів, які б підтверджували виконання ним обов'язку щодо утримання дитини в грошовій або натуральній формі.

Враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували часткову відсутність обов'язку боржника, суд приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст.432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-261, 432 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі №2-4572/2009, виданого 17.09.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць