ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/1494/18

провадження № 22-ц/4809/1566/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 - адвокат Дьорко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.08.2019, суддя Ніколаєв М.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування та визнання заповіту недійсним, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка представляє за дорученням інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулася у суд із позовом до ОСОБА_4 про скасування та визнання заповіту недійсним, визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_5 є рідною бабою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала все своє майно онуку - ОСОБА_1 , але відповідач разом з дружиною шляхом погроз та побиття примусили ОСОБА_5 скласти новий заповіт, яким вона заповіла все своє майно своєму синові , ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 відповідач вступив у спадщину.

Позивачі вважають, що мають право вступити у спадщину за законом, пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки проживають в іншій місцевості, не були проінформовані нотаріусом про відкриття спадщини.

Нотаріус відмовив позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 посилаючись на заповіт, складений на користь ОСОБА_4 .

Позивачі зазначили, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки був складений під впливом насильства, проти справжньої волі спадкодавця ОСОБА_5 .

Просили суд скасувати та визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вона заповіла своє майно ОСОБА_4 та визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.08.2019 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що суд першої інстанції досліджуючи обставини справи не взяв до уваги пояснення свідків.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.09.2019 по справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07.10.2019 справу призначено до розгляду.

До суду надано відзив на апеляційні скарги від ОСОБА_4 , в якому заперечується проти задоволення апеляційних скарг та зазначається, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Доводи про фізичний на психологічний тиск на ОСОБА_5 не підтверджені жодним доказом.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 , в якому зазначається, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3 , яка повідомляла суду, що відповідач не доглядав спадкодавця, а вона з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрачали кошти на її утримання. Крім того, зазначила, що були всі підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки судовий збір перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній рік та він є членом малозабезпеченої сім`ї.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 103-104), копією свідоцтва про народження їх батька ОСОБА_6 (а.с. 102).

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_3 є матір`ю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 103-104).

Відповідач ОСОБА_4 є сином спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 52).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 - син спадкодавця та батько позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, останній за часом заповіт ОСОБА_5 складено, 11.04.2016 року (а.с. 153-155).

Відповідно до заповіту, посвідченого та зареєстрованого 11.04.2016 року секретарем Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Мітасовою Г.В., ОСОБА_5 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла усі свої права та обов`язки, які належали їй на момент складання заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 155).

ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , що підтверджується копіями заяви про прийняття спадщини та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 53, 148, 175).

Суд першої інстанції зазначив, що з інформації наданої суду приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходьком О.В. № 8/01-16 від 28.01.2019 року вбачається, що 22.09.2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом заведена спадкова справа № 34/2017 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці, зазначені в статті 1241 ЦК України (право на обов`язкову частку у спадщині), відсутні (а.с. 145-179).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Приходька О.В. № 18/01-16 від 24.01.2018 року ОСОБА_3 , яка подала заяву щодо спадщини від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі довіреності, відмовлено у оформленні спадкових прав на майно померлої, ОСОБА_5 , у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , та роз`яснено, що закликання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до спадкоємства було б можливе лише у тому випадку, якщо б у строк до шести місяців після відкриття спадщини спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини відмовився (а.с.15).

Суд першої інстанції зазначив, що показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які повністю узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у їх достовірності, не підтвердили вчинення ОСОБА_4 до 11.04.2016 року (дата складання заповіту) психологічного чи фізичного тиску на ОСОБА_5 , з метою примушування спадкодавця скласти заповіт на його користь.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачами не доведено той факт, що волевиявлення ОСОБА_5 при складані заповіту не було вільним і не відповідало її волі, а тому підстави для скасування та визнання заповіту недійсним, відсутні.

Позивачі, відповідно до статті 1241 ЦК України, не мають права на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 . Також позивачами не доведено наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч.ч. 2, 3 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт.

Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ч. 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина 3 статті 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно ч. 1 статті 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Частина 2 статті 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Доводи викладені в апеляційних скаргах, про відсутність вільного волевиявлення ОСОБА_5 у зв`язку із здійсненням насильницьких дій з боку відповідача по справі, щодо розпорядження своїм майном, зазначеним у заповіті не ґрунтуються на належних та допустимих доказах в розумі глави 5 ЦПК України.

Посилання позивачі , що ОСОБА_5 не підписувала заповіт є безпідставними, оскільки, як вбачається з позовної заяви, позивачі мотивували свій позов тим, що ОСОБА_5 підписано заповіт під впливом насильства з боку відповідача по справі і зазначені обставини були підставами позову і предметом дослідження відповідно до норм діючого ЦПК України.

Тобто позивачі зазначали і не заперечували той факт, що ОСОБА_5 підписала заповіт, однак підпис був здійснений під впливом насильницьких дій з боку відповідача.

В подальшому представник позивачів зазначав, що заповіт не підписувався ОСОБА_5 , що свідчить про те , що позивачі в своїх усних поясненнях змінюють підстави визнання заповіту недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі відповідно до статті 49 ЦПК України не змінювали ні предмет позову ні підстави.

До початку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на предмет дослідження підпису ОСОБА_5 в заповіті від 11.04.2016р. в графі підпис, мотивуючи зазначене клопотання , що ОСОБА_5 заповіт не підписувався.

Колегією суддів було відмовлено у задоволенні даного клопотання у зв`язку необґрунтованістю.

Суд апеляційної інстанції приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження, що з боку відповідача по справі здійснювався фізичний чи психологічний тиск на ОСОБА_5 при складані заповіту ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Інші доводи апеляційних скарг, не спростовують висновків суду першої інстанції, так як не впливають на законність прийнятого рішення.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.08.2019, залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2114,41 грн.

Текст постанови складено 29.11. 2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: