У Х В А Л А

29.11.2019 Справа №607/24883/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Стрілкової М. С.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

приватного виконавця Варивода Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 в імені якого діяв адвокат Мельник В. В. звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа № 1-128/2001, виданий 17.04.2001, таким, що не підлягає до виконанню. Посилаючись на те, що при ознайомлені з наявними матеріалами в справі 1-128/2001, 15-тий том, присутній супроводжувальний лист Тернопільського міського суду від квітня 2001 року (число нерозбірливе) до Начальника Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби, де зазначається, що Тернопільським міським судом були виписані виконавчі листи від 02.04.2001 року про стягнення з засудженого ОСОБА_2 в користь потерпілих, в тому числі виконавчий лист в користь ОСОБА_3 на суму 17580, 51 гри. В справі існує подання від 21.01.2005 року № 2007, начальника Тернопільського міського відділу ДВС М.Б. Гриців на ім`я голови Тернопільського міського суду, в якому зазначається, що в листопаді 2004 року зведене виконавче провадження було втрачене при передачі по територіальності і по даному факту проводиться службове розслідування і ДВС просить виписати дублікати виконавчих листів, в тому числі присутнє подання в користь ОСОБА_3 на суму 1758,51 грн.

14 лютого 2005 року була винесена Постанова Тернопільського міськрайонного суду, яким подання начальника Тернопільського міського відділу ДВС було задоволене і було виписано дублікати виконавчих листів від 02.03.2005, в тому числі в користь ОСОБА_3 на суму 1758,51 грн. З вищенаведеного можна зробити висновок, що Тернопільським міським судом видавався в користь ОСОБА_3 , виконавчий лист № 1-128/2001 від 02.04.2001, на суму 17 580,51 грн., який було втрачено. Також, Тернопільським міськрайонним судом, видався дублікат виконавчого листа по справі № 1-128/2001 від 02.03.2005 року на суму 1758,51 грн. по якому виконавче провадження, було закрите 29.02.2012 року.

У зв`язку з цим, вважає, що виконавчий лист №1-128/2001 від 17.04.2001 за яким приватним виконавцем Вариводою Дмитром Васильовичем було відкрите виконавче провадження № 59788613 від 13.08.2019 року та накладено арешт є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з відсутності відомостей у матеріалах справи № 1-128/2001 про видачу виконавчого листа №1-128/2001 від 17.04.2001 в свою чергу у відповідності до Закону, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку та спливу строку для його пред`явлення, якщо відповідачі доведуть його автентичність.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви та просить відмовити у її задоволені.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, та зазначила, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження, слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.04.2001 Тернопільським міським судом видано виконавчий лист 1-128, про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн.

Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 27.09.2019, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №44364825 від 14.08.2014 з примусового виконання виконавчого листа №1-128 від 07.04.2001 Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн. Дане виконавче провадження 27.10.2014 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року.

У зв`язку із знищенням виконавчих проваджень судом не було з`ясовано, коли було відкрито виконавче провадження, однак як вбачається із вищевказаного виконавчого листа, він був повернутий державним виконавцем 30.11.2015 на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року.

11.05.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51035737, з примусового виконання виконавчого листа №1-128 від 07.04.2001 Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн. Дане виконавче провадження 23.11.2017 завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою та абзацом 2 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, зокрема виконавчі листи судів можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 47 вказаного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зумовлює перебіг нового річного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання без урахування часу, що минув до переривання строку, а тому державний виконавець, повторно відкриваючи провадження із виконання виконавчого листа діяв відповідно до вимог чинного законодавства України.

13.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59788613, в межах строків визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

З вимог зазначеної вище статті слідує, що суд може: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 було виконавчий лист пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження в межах строків пред`явлення до виконання.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів щодо виконання судового рішення, а також, що виконавчий лист видано помилково.

Посилання заявника в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що в ньому допущено помилки при його оформленні може бути підставою для звернення до суду із заявою про виправлення таких помилок, однак зазначені недоліки у виконавчому документі не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Також суд зазначає, що заявником не було подано скарг на дії державного виконавця з 2001 року з приводу відкриття виконавчих проваджень та виправлення помилок у виконавчому провадженні.

Крім цього суд не приймає до уваги посилання заявника, що судом було видано дублікат виконавчого листа, оскільки заявником не було подано суду відповідного рішення суду і приватним виконавцем було пред`явлено оригінал виконавчого листа 1-128, про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн., який видано 17.04.2001 Тернопільським міським судом.

З огляду на відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в межах заявлених вимог і наданих доказів, суд вважає, слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 1-128/2001, виданий 17.04.2001, таким, що не підлягає до виконанню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352-354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 1-128/2001, виданий 17.04.2001, таким, що не підлягає до виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали складений та підписаний 02 грудня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко