ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8367/19 Справа № 185/2731/19 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У березні 2019 року АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24 травня 2013 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 03 березня 2019 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 14.067 грн.48 коп.

Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором № б/н від 24 травня 2013 року у розмірі 14.067 грн.48 коп. та судовий збір у розмірі 1.921 грн. 00 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року позов АТ "КБ "Приватбанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 24 травня 2013 року у розмірі 14.067 грн.48 коп., з яких: 2.340 грн.82 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8.430 грн.59 коп. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 2.150 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 646.07 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "КБ "Приватбанк" витрати на судовий збір в розмірі 1.921 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року та зупинити провадження у даній цивільній справі до закінчення розгляду в касаційному порядку Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду справи №683/881/16-ц.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач наполягала на тому, що не підписувала жодних документів на отримання кредиту та не укладала кредитний договір з позивачем; позовні вимоги про стягнення штрафів не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повному обсязі з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу 14 лютого 2019 року взяла прізвище чоловіка - «Козорог»(арк.с.52), укладено кредитний договір б/н (арк.с.9), відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (арк.с.10), на умовах та правилах надання банківських послуг (арк.с.11-25). Відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач наполягав, що у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 03 березня 2019 року складає 14.067 грн.48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8), з яких: 0.00 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2.340 грн.82 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8.430 грн.59 коп. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 2.150 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 646 грн.07 коп. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач користувалася кредитними коштами, які знаходилися на її картковому рахунку, котрі їй надав банк на виконання умов кредитного договору № б/н від 24 травня 2013 року, а оскільки відповідач користувався кредитними коштами наданими банком, то вона тим самим повністю погодилася на умови кредитного договору, суму кредиту, процентну ставку та інше.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з матеріалів справи, а саме: з анкети-заяви, заповненої ОСОБА_4 24 травня 2013 року (а.с.9 зворот), вбачається, що сторони не погодили кредитний ліміт, розмір пені та штрафів.

З відзиву відповідача (а.с.45-48), вбачається, що ОСОБА_3 визнала, що отримала від банка кредитну картку з лімітом у 500 грн., за таких обставин обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2.340 грн.82 коп.

Разом з тим, анкета-заява, заповнена ОСОБА_4 24 травня 2013 року, не містить зазначення розміру пені та штрафів, вимоги про їх стягнення є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції та позивача на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку як на підстави для стягнення пені та штрафів, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, оскільки в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник була ознайомлена, підписуючи анкету-заяву від 24 травня 2013 року, вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Виписки відповідача за різними картковими рахунками не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні підстави вважати, що карткові рахунки відповідача, роздруківка за якими надана банком (а.с.77-84), відкриті саме на підставі анкети-заяви від 24 травня 2013 року, яка підписана відповідачем.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині стягнення пені та штрафів постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню у вказаній частині з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 8.430 грн.59 коп. - нарахованої пені за прострочення зобов`язання; 2.150 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 646 грн.07 коп. - штраф (процентна складова), в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи, пропорційно до задоволених вимог позовної заяви, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми стягнутих судових витрат з ОСОБА_2 на користь АТ КБ ПриватБанк шляхом їх зменшення з 1.921 грн. до 319 грн.65 коп.; з АТ КБ ПриватБанк на користь апелянта ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати за звернення з апеляційною скаргою пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги в розмірі 2.402 грн.02 коп.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення 8.430 грн.59 коп. - нарахованої пені за прострочення зобов`язання; 2.150 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 646 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова).

Відмовити в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення 8.430 грн.59 коп. - нарахованої пені за прострочення зобов`язання; 2.150 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 646 грн.07 коп. - штраф (процентна складова).

Змінити рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року в частині визначення судових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, зменшивши їх розмір з 1.921 грн.00 коп. до 319 грн.65 коп.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2.402 грн.02 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.