ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/108/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 301020200 Степаненко
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

за участю секретарів : Анкудінова О.І., Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Міщенко С.В.;

відповідачі КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації»; ТОВ «Ост-Інвест Черкаси»; ТОВ «Ост-Інвест»; Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області; Відділ державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради; Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Велика О.В.; Державний реєстратор відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук О.А.

особа, яка подає апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року, ухвалене суддею Степаненко О.М. у залі № 4 Придніпровського районного суду м. Черкаси 26 квітня 2018 року о 11 год. 20 хв., у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест », Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест -Черкаси», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Олени Анатоліївни про визнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

10.04.2108 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест Черкаси», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради, Черкаського району Яжемчук Олени Анатоліївни про визнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна.

27.05.2004 року відповідно до рішення зборів ТОВ «Ост`ЛТД частину нежитлового приміщення салону-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 а площею 96,6 кв. м. передано у власність Авласовій- ОСОБА_4 як спадкоємцю померлого співзасновника товариства ОСОБА_5 .

Позивач, обґрунтовуючи позовну заяву, вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 27.09.2004 року ОСОБА_1 є співвласником нежитлових приміщень салону-магазину, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 ) загальною площею 432,5 кв. м.

Позивач ОСОБА_1 посилається, що із вказаних нежитлових приміщень салону магазину, їй належить право власності на частину приміщень площею 96,7 кв. м., а іншим співвласником цих приміщень, на час набуття нею права власності на частину приміщень за вказаною адресою, було ТОВ «ДАГЕР» ЛТД, якому від загальної площі вказаного нежитлового приміщення 432,5 кв. м. - належало 335,2 кв. м.

При цьому, зазначає позивач, що ОСОБА_1 і ТОВ «ДАГЕР» ЛТД користувались цим майном за взаємною згодою, але без укладення нотаріально посвідченого договору про встановлення порядку користування спільною частковою власністю та без визначення часток у спільній власності.

З даних витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.11.2004 року вбачається, що за Авласовою ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності від 27.09.2004 року, зареєстровано право власності на частину приміщень салону магазину за адресою: АДРЕСА_2 а площею 96,7 кв. м. Розмір частки, яка належить Авласовій- ОСОБА_4 у спільній власності у свідоцтві не вказано.

Таким чином, ці обставини виникнення і зміни права власності на нежилі приміщення салону магазину, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 а загальною площею 432,5 кв.м. свідчать про те, що згідно статті 368 ЦК України, дане нерухоме майно на час набуття його у власність ТОВ «Дагер`ЛТД та Авласовою- ОСОБА_4 належало їм на підставі спільної власності без виділення часток кожного із співвласників, яким вони відповідно до ст.369 ЦК України володіли і користувалися спільно, оскільки належним чином оформленої і посвідченої домовленості про інше між цими співвласниками та попередніми співвласниками досягнуто не було.

26.02.2015 року передавальним актом між ТОВ «Дагер`ЛТД та ТОВ «Ост-інвест» було передано у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання від ТОВ «Дагер» до ТОВ «ОСТ Інвест» право на власність офісно-виробничого приміщення «Салону-магазину» площею 335,2 кв. м. вартістю 187277 грн.

26 лютого 2015 року передавальним актом між ТОВ «ДАГЕР» ЛТД та ТОВ «ОСТ Інвест» було передано у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання від ТОВ «ДАГЕР» до ТОВ «ОСТ Інвест» право на власність офісно-виробничого приміщення «Салону-магазину» площею 335,2 кв. м. вартістю 187277 грн. (т.1 а.с. 135) і новим співвласником частини цього приміщення стало ТОВ «ОСТ Інвест».

Позивач вказує, що ТОВ «ОСТ Інвест» без повідомлення про це ОСОБА_7 , як іншого співвласника, уклало з КП «ЧОБТІ» договір № 507/13 від 13 липня 2015 року, на виконання якого, КП «ЧОБТІ» виконало «Розрахунок часток співвласників нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 а.

ОСОБА_1 зазначає у позові, що згідно вказаного розрахунку визначено, що ТОВ «ОСТ-Інвест» належить право на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_2 а, а відповідно Авласовій- ОСОБА_4 , у свою чергу, як другому співвласнику , належить право на 11/50 частини цього приміщення. При цьому, у розрахунку до загальної площі не було включено 7,9 кв. м під самочинно збудованим приміщенням, за рахунок чого загальна площа була зменшена.

Як вважає позивач ОСОБА_1 , Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації не мало права укладати з ТОВ «Ост-Інвест» договір № 507/13 від 13.07.2015 року, предметом якого було здійснення розрахунку часток приміщення «Салону-магазину» площею 335,2 кв. м. за зазначеною адресою, оскільки до реєстрації права власності на це приміщення на тих підставах і в тих межах, яке мало ТОВ «Дагер`ЛТД на момент підписання акту, ТОВ «Ост-Інвест» вчиняти інші дії щодо цього майна права не мало, так як не було його власником. Натомість, КП «ЧОБТІ» цих обставин не врахувало та, уклавши лише з одним зі співвласників договір № 507/13 від 13.07.2015 року, на його виконання і виключно на замовлення ТОВ «ОСТ- Інвест», яке також є протиправним, виконало і видало останньому «Розрахунок часток співвласників нежилих приміщень». Тому позивач ОСОБА_1 вважає його таким, що порушує її права як співвласника зазначеного нежитлового приміщення.

17 липня 2015 року ТОВ «ОСТ Інвест» у Реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, подавши поряд з іншими документами, і вказаний «Розрахунок», отримало «Свідоцтво про право власності на нерухоме майно» індексний номер : 40800921 від 17.07.2015 року, з подальшою реєстрацією права власності на його підставі. Із вказаного свідоцтва вбачається, що об`єктом нерухомого майна, на який видане дане свідоцтво, є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 а загальною площею 421,3 кв. м. форма власності «приватна», вид спільної власності « спільна часткова» розмір частки у праві спільної часткової власності ТОВ «ОСТ Інвест» складає 39/50. Позивач ОСОБА_8 .Твважає, що й вказане свідоцтво також підлягає скасуванню.

У свою чергу, після отримання «Свідоцтва про право власності на нерухоме майно», згідно рішення установчих зборів засновників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» від 28 березня 2017 року ( протокол № 1) та рішення позачергових зборів учасників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 17.03.2017 року ( протокол № 3), в результаті виділу з ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» було створено ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» , якому за розподільчим балансом ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» в т.ч. передало й 39/50 частини зазначених нежитлових приміщень належних останньому на підставі зазначеного «Свідоцтва про право власності на нерухоме майно».

Позивач вказує, що не зважаючи на те, що безпосередньо в розподільчому балансі посилань на те, що від ТОВ «Ост - Інвест» до ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» переходять якісь конкретно визначені приміщення не було, оскільки ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код набуло у власність від ТОВ «ОСТ - Інвест» виключно право на частку 39/50 цього об`єкту нерухомого майна без визначення конкретних приміщень, право на яку , як зазначалося вище, мало останнє, а нотаріально посвідченого договору про визначення порядку користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 а загальною площею 421,3 кв. м., чи про виділ в натурі конкретних приміщень з нього, із припиненням права спільної часткової власності між Авласовою- ОСОБА_4 та ТОВ «ОСТ-Інвест», та між Авласовою- ОСОБА_4 і ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код як співвласниками нерухомого майна салону-магазину за адресою: АДРЕСА_2 а не укладалося. ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» подало державному реєстратору ОСОБА_9 на реєстрацію права на власність 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 а неправдиві дані і документи про те, що воно є власником конкретно визначених приміщень.

Позивач посилається, що в порушення вимог закону, державний реєстратор дані про об`єкт нерухомості, право на який підлягало реєстрації прийняла, не перевіривши належним чином їх автентичність, тому протиправно прийняла держаний реєстратор ОСОБА_9 , і на їх підставі здійснила реєстрацію за ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» права на 39/50 частини вказаного салону-магазину, але уже із визначенням за даним співвласником права на конкретно визначені приміщення № 1, 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та частини приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV.

Таким чином, на думку позивача, було порушено її права, оскільки між співвласниками порядок користування спільною частковою власністю у спосіб визначений законом не встановлювалося, а визначений, таким чином, самим реєстратором порядок користування спільним майном, яка підмінила своїм рішенням правочин про порядок користування цим майном, унеможливлює спільне використання даного приміщення, оскільки решта приміщень за вказаною адресою не може використовуватися позивачем Авласовою - ОСОБА_4 по тій причині, що до них можливий доступ лише через приміщення, які були державним реєстратором протиправно, та без її згоди зареєстровані в користування ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ». За таких обставин, вказане рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, вважає позивач ОСОБА_10 .

Крім того, позивач посилається, що оскільки при цьому також відсутня і згода співвласників щодо встановлення порядку користування спільним майном , то такий порядок користування позивач мала намір встановити судом на підставі висновків будівельно-технічної експертизи , про призначення якої просила суд першої інстанції.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд : визнати незаконним і скасувати «Розрахунок часток співвласників нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 » , виконаний Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 17.07.2015 року.

Визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер: 40800921, видане 17.07.2015 року, видавник: Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22940732 від 17.07.2015 року 11:51:52, прийнятого Державним реєстратором Черкаського міського управління юстиції Великою Оленою Володимирівною, яким зареєстровано за ТОВ «Ост Інвест» право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421, 3кв.м. за адресою АДРЕСА_2 а на праві спільної часткової власності .

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35484101 від 01.06.2017 року 13:27:09, винесене державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною , яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 10, 11, 12, 13, 14 та частина приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв. м.).

Визначити ідеальні частки, які належить кожному із співвласників об`єкту нерухомого майна салону-магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 432,5 кв. м., виходячи з площі приміщень, що належать Авласовій- ОСОБА_4 - 96,7 кв.м., та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" 335,2 кв.м. , і встановити порядок користування даним об`єктом нерухомого майна відповідно до часток співвласників ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" та вимог нормативно-правових актів згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати розгляду даної справи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 провизнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на обставини та обґрунтування, які нею були викладені в позовній заяві, вказує, що частково оскаржує рішення суду. ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції, сконцентрувавши увагу на тій обставині, що КП ЧООБТІ правильно визначило ідеальні частки в праві спільної часткової власності приміщення салону-магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ), залишив поза увагою доводи позивача про те, що, не зважаючи на ту обставину, що спірне приміщення є об`єктом спільної часткової власності, та , не зважаючи на те, що між співвласниками даного приміщення у визначеній законом формі не укладався договір про порядок користування цим майном , зі сторони іншого власника даного об`єкту нерухомого майна ТОВ «ОСТ-Інвест», а після реорганізації останнього та створення шляхом виділу ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» з передачею основних засобів останньому як правонаступнику, і зі сторони ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ», було самостійно визначено цей порядок користування з унесенням даних в реєстр при державній реєстрації прав ( яке було здійснено з порушенням) прийнятій у формі рішення державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною. Державним реєстратором було зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 (приміщення АДРЕСА_4 , 10, 11, 12, 13, 14 та частина приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3кв.м.). Скаржник вказує, що державний реєстратор вказаного рішення не мала права приймати, оскільки згідно «Свідоцтва про право власності», серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 17.07.2015 року, видавник: Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22940732 від 17.07.2015 року 11:51:52, прийнятого Державним реєстратором Черкаського міського управління юстиції Великою Оленою Володимирівною, за ТОВ «Ост Інвест» було зареєстровано право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 а на праві спільної часткової власності без визначення конкретних приміщень. Отже, відповідно при перереєстрації цього майна на правонаступника державний реєстратор ОСОБА_9 могла зареєструвати за ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» право на власність вказаної частки виключно лише у цих межах, і не мала права спірним рішенням вносити до Реєстру дані про право ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» на приміщення № 1, 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та частину приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV.

Вказані дії державного реєстратора призвели до того, що відповідач, посилаючись на рішення державного реєстратора Яжемчук О.А. , як на правовстановлюючий документ, що узаконив право одноособового володіння ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» приміщеннями № 1, 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та частиною приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV чинить перешкоди у володінні вказаним приміщенням Авласовій- ОСОБА_4 , шляхом не допуску позивача до даного приміщення, з посиланням на той факт, що ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» володіє на праві приватної власності конкретними приміщенням фактично, як окремо виділеним об`єктом, а не об`єктом спільної часткової власності, які за ним зареєстровані державним реєстратором.

Скаржник посилається, що ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» отримало від ТОВ «ОСТ-Інвест» право на власність на 39/50 частин без визначення конкретних приміщень , а право спільної часткової власності ОСОБА_7 та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» на нежилі приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 а припинено не було, і порядок користування цим майном ніколи у визначеному законом порядку не встановлювався, тому підлягає встановленню судом згідно даних висновків будівельно-технічної експертизи між Авласовою- ОСОБА_4 і ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ».

ОСОБА_12 - ОСОБА_4 просила скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року по справі № 711/2752/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення винесеного державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною та в частині відмови визначення та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна відповідно до часток співвласників ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" і вимог нормативно-правових актів, ухвалити в цій частині нове рішення.

Скаржник просить визнати незаконним і скасувати рішення, винесене державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною , яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421, 3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 10, 11, 12, АДРЕСА_5 , 14 та частина приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3кв.м.). Встановити порядок користування між співвласниками об`єктом спільної часткової власності салону-магазину, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 , загальною площею 432,5 кв. м. відповідно до часток співвласників ОСОБА_13 - ОСОБА_4 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" і вимог нормативно-правових актів, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи. Стягнути з відповідача ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" понесені позивачем судові витрати по розгляду даної справи зі сплати судового збору.

20 липня 2019 року на адресу апеляційного суду від директора ТОВ «Ост- Інвест-Черкаси» - І.В.Татьяненко надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві І ОСОБА_14 Татьяненко зазначає, що на її думку, оскаржуване рішення суду було ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Обрані позивачем способи захисту порушеного, як він вважає, цивільного права, не передбачені частиною другою ст. 16 ЦК України, не встановлені іншим законом або договором, а тому є неналежними. По своїй суті, вимоги, викладені позивачем в позовній заяві, як і вимоги, викладені скаржником в апеляційній скарзі протирічать одна одній, а тому вважає вимоги позивача безпідставними і незаконними, заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_15 Також ОСОБА_16 , звертає увагу на те, що позивач в своїй позовній заяві стверджує, що відповідно до рішення зборів ТОВ «Ост» Л. ОСОБА_17 Д. він отримав у власність частину нежитлового приміщення (а не приміщень) площею 96,7 кв. м. Правовий статус нерухомого майна, що перебуває у приватній власності позивача, не змінився, форма власності на це майно залишилася без змін. У відзиві вказує, що позивачу Авласовій - ОСОБА_4 нежитлове приміщення площею 96,7 кв. м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності, яке , на думку відповідача, вона набула в порушення діючих норм права, та на шкоду іншого співвласника даного приміщення, оскільки виділення їй зазначеної площі приміщень із всієї його площі призвело до істотного знецінення об`єкта в цілому. Посилання позивача на застосування норм матеріального права, якими врегульовано порядок володіння об`єктами спільної часткової власності, представник ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» вважає безпідставними, оскільки правовий статус цього нерухомого майна як об`єкта приватної власності є незмінним, а ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» не порушив права позивача. Звертає увагу суду на ту обставину, що ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ » на час розгляду справи судом апеляційної інстанції припинено право власності, а право власності на зазначено нерухоме майно за договором від 04.07.2018 року перейшло до ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ» , яке прав позивача не порушує .

У відзиві директор ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» - І.В. Татьяненко просить відмовити Авласовій ОСОБА_18 у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та залишити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року у справі № 711/2752/17 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

26 червня 2018 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі суддів Нерушак Л.В., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л. відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області у зазначеному складі суд задовольнив клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, призначивши у даній цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1, 18002).

На вирішення експертам апеляційний суд поставив наступне питання :

Які варіанти порядку користування об`єктом нерухомого майна салону-магазину, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 ) можливо визначити відповідно до ідеальних часток співвласників ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» і вимог нормативно-правових актів, виходячи з того, що Авласовій- ОСОБА_4 належить 96,7 кв.м, або 11/50 частки, а ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» 335,2 кв. м, або 39/50 частки, вказаного нежитлового приміщення загальною площею 432,5 кв. м ?

На час проведення експертизи провадження у даній справі судом було зупинено.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим суду була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Нерушак Л.В., у складі колегії суддів: Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року суддею-доповідачем Нерушак Л.В. матеріали даної цивільної справи прийнято до свого провадження.

20 серпня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду від експерта В.Г. Гнатюк надійшло клопотання щодо можливої зміни питання, вказаного в ухвалі від 25.10.2018 року, так як розробка порядку користування об`єктом нерухомого майна салоном-магазином, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ) між ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» у зв`язку зі зміною співвласника позбавлена будь-якого сенсу.

04 вересня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_7 адвоката Міщенка С.В. надійшло клопотання про поновлення провадження у вищезазначеній справі та про постановлення ухвали про зобов`язання ТОВ «Базис Черкаси» не чинити перешкод у проведенні призначеної у даній справі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1,18002).

У зв`язку з надходженням клопотання від експерта В.Г. Гнатюка та представника ОСОБА_7 адвоката Міщенка С.В. , та враховуючи вищевикладені обставини зазначені у клопотаннях, 10.09.2019 року Черкаським апеляційним судом було витребувано з Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали цивільної справи № 711/2752/17.

16 вересня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшли вище витребувані матеріали цивільної справи.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року колегія суддів ухвалила поновити провадження у цивільній справі, розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначено на 25 вересня 2019 року на 10 год., який був перенесений на 17.10.19 року за клопотанням представника позивача.

17 жовтня 2019 року колегія суддів, розглянувши клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, ухвалою відмовила у задоволенні клопотання з тих підстав, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції змінився співвласник нежитлового приміщення салону-магазину, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 ), оскільки за договором дарування від 04.07.2018 року право власності 39/50 частини даного приміщення від ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» перейшло до ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ» , а останнє, як сторона у даній цивільній справі участі не брало і у притягненні ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ», як процесуального правонаступника відповідача ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» ухвалою апеляційного суду від 17.10.2019 року відмовлено .

Сторони про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів, приймає до уваги, що рішення суду першої інстанції оскаржується скаржником лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення, винесеного державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною та в частині відмови визначення та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна відповідно до часток співвласників ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» і вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасуванні рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог провизнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, посилаючись, що судом не встановлено порушення прав під час державної реєстрації права власності відповідача та не встановлено порушення прав позивача при розрахунку часток співвласників. Тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування свідоцтв про право власності за відповідачем ТОВ «ОСТ Інвест Черкаси» на 39/50 частин нежитлового приміщення, загальною площею 421, 3 кв. м. Також суд вказав, що відсутні підстави для визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом неповно досліджено та встановлено обставини справи, допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції згідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував порядок і підстави набуття права власності на спірне приміщення його співвласниками з моменту його введення в експлуатацію і до розгляду справи судом, а також невірно визначено природу правовідносин щодо власності на це приміщення, які склалися між його співвласниками. Суд першої інстанції не звернув увагу на обставини здійснення реєстрації права власності на відповідну частку за ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» , і документи на підставі яких у останнього виникло це право, що підлягало реєстрації, допустивши неповноту розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом згідно даних матеріалів інвентаризаційної справи № 2097 первинна реєстрація права власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , загальною площею 432,5 кв. м. була проведена за ТОВ «ОСТ» ЛТД на підставі свідоцтва про право власності від 08.05.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради ( т. 2 а.с. 156, 157).

25.06.2003 року за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення ТОВ «ОСТ`ЛТД продало ТОВ «Дагер`ЛТД вищевказані нежитлові приміщення, загальною площею 432,5 м. (т.2 а.с. 158 ).

15.07.2003 року ТОВ «ОСТ`ЛТД та ТОВ «Дагер`ЛТД додатком до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.06.2003 року внесли зміни до п. 1.1. договору від 25.06.2003 року в частині зменшення площі при продажі нежитлового приміщення в наступній редакції: «продавець» продає, а «покупець» отримує у власність частину нежитлового приміщення «салон-магазин», площею 335,81 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа вищевказаного приміщення складає 432,5 кв. м.

У власності ТОВ «ОСТ`ЛТД (продавця) залишається частка приміщення «салону-магазину» площею 96,69 кв. м. в складі наступних приміщень, означених поверховим планом, в тому числі: № 3 - 39,2 кв. м., № 4 - 25,3 кв. м., № 5 - 6,9 кв. м., № 6 - 1,4 кв. м., та з приміщень загального користування № І, II, III, IV залишається площа 23,9 кв. м.

Отже, відповідно додатку до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.06.2003 року, посвідченого сторонами 15.07.2003 року, у власності ТОВ «ОСТ`ЛТД залишилося конкретно визначене та погоджене сторонами нерухоме майно, а саме: приміщення № 3 - 39,2 кв. м, № 4 - 25,3 кв. м., № 5 - 6,9 кв. м., № 6 - 1,4 кв. м., та з приміщень загального користування № І, ІІ, III, IV залишається площа 23,9 кв. м., загальною площею 96,69 кв. м.

У власності ТОВ «Дагер`ЛТД залишилась частина нежитлового приміщення «салон- магазин», площею 335,81 кв. м., а саме: решта приміщень згідно поверхового плану, що не передано у власність ТОВ «ОСТ`ЛТД.

На підставі вказаного договору та додатку до нього , ТОВ «Дагер» ЛТД 12.05.2004 року зареєструвало своє право власності на частину нежитлового приміщення площею 335,8 кв.м. як «приватну власність» , при цьому, не зазначивши конкретних приміщень .

У свою чергу ТОВ «Ост`ЛТД також зареєструвало право на його частку на підставі свідоцтва про право власності б/н від 08.05.2002 року, виданого Виконкомом Черкаської міської ради , про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 3757388 від 03.06.2004 року, в якому власниками нежилого приміщення за адресою : АДРЕСА_2 значаться два власники? ТОВ «Дагер`Лтд та ТОВ «ОСТ`лтд (т.2 а.с.236 ).

При цьому, у правовстановлюючих документах та в даних про реєстрацію не було вказано, на які саме конкретно приміщення, із їх зазначенням відповідно до плану-схеми, було зареєстроване право за кожним із співвласників. Як і не було вказано у жодному з правовстановлюючих документів і про те, яка частка з приміщення спільної власності за адресою: АДРЕСА_2 а належить кожному зі співвласників - ТОВ «Дагер`Лтд та ТОВ «ОСТ`лтд.

Таким чином, оскільки внаслідок укладення вказаного правочину, приміщення за адресою: АДРЕСА_2 а стало власністю двох юридичних осіб, то з цього часу , тобто з 15 липня 2003 року, приміщення набуло статусу об`єкта спільної часткової власності : ТОВ «Дагер`Лтд та ТОВ «ОСТ`лтд , порядок володіння і користування , яким було врегульовано главою 11 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року, який був чинним на той час.

Статтями 112,118 ЦК України ( в редакції ЦК України від 18.07.1963 року), передбачалося, що володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом, якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного, і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.2003 року, у якому в главі 26-й також передбачено порядок здійснення права спільної власності, який врегульований тотожним чином.

Відповідно до ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Суд першої інстанції мав врахувати, що здійснення права спільної часткової власності врегульовано ст.358 ЦК України, якою передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Отже, суд, дослідивши матеріали інвентарної справи на спірне приміщення встановив, що передбаченої чинним законодавством нотаріально посвідченої угоди про порядок користування цим приміщенням ТОВ «Дагер`Лтд та ТОВ «ОСТ`лтд між собою як співвласники не укладали, що не заперечувалось відповідачем, зокрема , ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-Черкаси".

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином та не дав оцінку цій обставині, яка впливає на подальші правовідносини між співвласниками спірного приміщення, які набули на нього право в подальшому.

27.05.2004 року відповідно до рішення зборів ТОВ «ОСТ`ЛТД частину нежитлового приміщення салону-магазину площею 96,6 кв. м., передано у власність Авласовій- ОСОБА_4 як спадкоємцю померлого співзасновника товариства ОСОБА_5

17.06.2004 року на виконання протоколу зборів ТОВ «ОСТ`ЛТД від 27.05.2004 року підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення салону-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 96,6 кв. м. За даним актом директор ТОВ «ОСТ» ЛТД передав, а ОСОБА_19 прийняла у власність частину нежитлового приміщення салону-магазину, площею 96,69 кв. м., в т.ч.: № 3 - 39,2 кв. м., № 4 - 25,3 кв. м., № 5 6,9 кв. м., № 6 - 1,4 кв. м., а також приміщення загального користування № І, II, III, IV площею 23,9 кв. м.

08.11.2004 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія С АА НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради за Авласовою- ОСОБА_4 зареєстровано право власності на частину приміщень салону-магазину літ. А-3, загальною площею 96,7 кв. м., а саме: приміщення № № 3, 4, 5, 6 площею 72,8 кв. м., та частина приміщень № І, II, III, IV площею 23,9 кв. м , що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.11.2004 року, у якому була відсутня будь-яка нумерація приміщень.

Таким чином, новим співвласником цього приміщення на праві спільної часткової власності стала позивач ОСОБА_1 , яка володіла ним спільно з ТОВ «ДАГЕР» ЛТД, користуючись цим майном за взаємною згодою, але без визначення ідеальних часток та без укладення нотаріально посвідченого договору про встановлення порядку користування спільною частковою власністю. Вказане підтверджується інформацією з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно згідно даних відомостей про право власності ( а.с.249-250 т.1). При цьому, будь-якого спору між співвласниками щодо порядку користування спільним майном не було до зміни співвласника з ТОВ «ДАГЕР» ЛТД на ТОВ «ОСТ Інвест».

26 лютого 2015 року передавальним актом між ТОВ «ДАГЕР» ЛТД та ТОВ «ОСТ Інвест» було передано у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання, від ТОВ «ДАГЕР» до ТОВ «ОСТ Інвест», право на власність офісно-виробничого приміщення «Салону-магазину» площею 335,2 кв. м. вартістю 187277 грн. (т.1 а.с.135) .

На підставі укладеного з КП «ЧОБТІ» договору № 507/13 від 13 липня 2015 року ТОВ «ОСТ -_Інвест» отримало «Розрахунок часток співвласників нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ». Із розрахунку вбачається , що ТОВ «ОСТ-Інвест» належить право на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , а Авласовій- ОСОБА_4 , у свою чергу, як другому співвласнику , належить право на 11/50 частини цього приміщення. При цьому до загальної площі не було включено 7,9 кв. м під самочинно збудованим приміщенням, за рахунок чого загальна площа була зменшена.

Скаржник посилається в апеляційній скарзі, що, не зважаючи на певні формальні порушення при здійсненні зазначеного розрахунку, на які вказує позивач ОСОБА_10 , цим розрахунком її права порушені не були, оскільки ідеальні частки даним розрахунком було визначено правильно, тому підстав для його скасування колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

17 липня 2015 року ТОВ «ОСТ Інвест» у Реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції Черкаської області подало поряд з іншими документами і вказаний розрахунок, та отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер : 40800921 від 17.07.2015 року з подальшою реєстрацією права власності на його підставі.

Із вказаного свідоцтва вбачається, що об`єктом нерухомого майна, на який видане дане свідоцтво, є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 а загальною площею 421,3 кв. м. форма власності «приватна», вид спільної власності « спільна часткова», розмір частки у праві спільної часткової власності ТОВ «ОСТ Інвест» складає 39/50. ( т.1 а.с.16-17,46, 252) .

При цьому, із свідоцтва вбачається, що ніяких інших даних щодо цього майна, крім зазначення частки ( у т.ч. щодо визначення конкретних приміщень в складі спільної часткової власності ) не зазначено. Отже, цим правовстановлюючим документом було підтверджено, що дане приміщення має статус спільної часткової власності без визначення порядку користування ним між його співвласниками.

За таких обставин, заперечення зі сторони відповідача ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ», що це приміщення не є об`єктом спільної часткової власності - є безпідставним, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та правовстановлюючим документам на вказане майно.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, слід дійти висновку, що за ТОВ «ОСТ Інвест» було зареєстровано на праві власності, як спільна часткова власність, лише ідеальна частка 39/50 приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, без зазначення конкретних приміщень складових даного об`єкту спільної часткової власності, в тому числі даних про порядок користування приміщеннями, з яких складається об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 . Вище вказане підтверджується наданим Державним реєстратором Великою О.В. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2015 року, індексний номер 40801374 ( т.1 а. с. 253). В рішенні державного реєстратора Великої О.В. від 17 липня 2015 року № 22940732, яким проведено державну реєстрацію за ТОВ «ОСТ Інвест» 39/50 частини нежитлового приміщення , що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 а також не зазначено конкретних приміщень ( т.1 а.с.251) .

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, враховуючи вказані обставини вчинення реєстраційних дій та видачу свідоцтва державним реєстратором ОСОБА_20 О.В. , що права позивача ОСОБА_7 також не було порушено, оскільки цими реєстраційними діями та виданим свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер : 40800921 від 17.07.2015 року було правильно зареєстровано ідеальну частку в спільному майні та вірно зазначено в реєстрі його характеристику ( без зазначення порядку користування ним), у зв`язку з чим підстав для їх скасування апеляційний суд не вбачає.

Проте, колегія суддів вважає, перевіривши наявні докази у справі, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:35484101 від 01.06.2017 року 13:27:09, винесене державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною, яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код ЄДРПОУ 41276296 право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , 11, 12, 13,14 та частина приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв.м., суперечить правовстановлюючим документам та даним , що були внесені до Реєстру, на підставі яких цим майном володіло ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» до моменту передачі його у власність правонаступнику ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» , що не було враховано судом першої інстанції, який дійшов помилкових висновків, ухвалюючи рішення в частині, що стосується вимог про визнання незаконним і скасування даного рішення державного реєстратора, відмовивши у задоволенні вказаних вимог .

Із матеріалів справи вбачається , що згідно рішення установчих зборів засновників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» від 28 березня 2017 року протокол № 1 та рішення позачергових зборів учасників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 17.03.2017 року протокол №3 в результаті виділу з ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» було створено ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» ( т.2 а. с.109-112) .

Відповідно до п.3.5 Статуту ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» - джерелами формування майна Товариства є майно, передане ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» за розподільчим балансом. Статутний капітал Товариства створюється в результаті поділу статутного капіталу ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» і передачі відповідної його частини за розподільчим балансом ( т.2 а. с.114-125).

Згідно рішення позачергових зборів учасників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 06.04.17 року протокол № 4 було затверджено розподільчий баланс ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» , зі змісту якого вбачається, що з балансу ТОВ «Ост-Інвест» на баланс виділеного ТОВ «ОСТ-Інвест-Черкаси» перейшли оборотні та необоротні активи ТОВ «Ост-Інвест» на суму 5 588 363,76грн. (т.2 а. с.69-72 ).

При цьому, слід зазначити, що безпосередньо в розподільчому балансі посилань на те, що від ТОВ «Ост-Інвест» до ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» переходять якісь конкретно визначені приміщення не має даних. Крім того, ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" внаслідок виділу могло набути і набуло у власність від ТОВ «ОСТ-Інвест» виключно право на частку 39/50 цього об`єкту нерухомого майна без визначення конкретних приміщень, право на яку, як зазначалося вище, мало останнє. Тому, що у вказаному вище свідоцтві про право власності на нерухоме майно індексний номер : 40800921 від 17.07.2015 року було зазначено, що об`єктом нерухомого майна, на який видане дане свідоцтво, є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 а загальною площею 421,3 кв. м., форма власності «приватна», вид спільної власності « спільна часткова», розмір частки у праві спільної часткової власності ТОВ «ОСТ Інвест» складає 39/50. ( т.1 а. с.252). Отже, про визначення конкретних приміщень № 1, 2, 7 , 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та частини приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV - ні в свідоцтві, ні у рішенні державного реєстратора Великої О.В. зазначено не було.

Стаття 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Згідно до пунктів 52, 58 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) - для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв`язку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

У разі, коли така передача здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає рішення органу або особи, уповноважених установчими документами такої юридичної особи або законом.

У разі , коли така передача здійснюється щодо об`єкта нерухомого майна, яке перебуває у спільній власності, заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає письмову згоду всіх співвласників, засвідчену відповідно до Закону України Про нотаріат.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, який поділяється (у тому числі у результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів) або частка з якого виділяється, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на об`єкт нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, подає: технічні паспорти на новостворені об`єкти нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси.

У разі, коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва проводиться на об`єкт нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів і перебуває у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників, справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат». При цьому, право спільної власності на виділений об`єкт нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, не припиняється.

Колегія суддів звертає увагу, що вище вказане, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-12цс13 від 3.04.2013 року, відповідно до якої «кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі».

Суд першої інстанції не звернув уваги на матеріали реєстраційної справи, що були надані державним реєстратором Яжемчук О. А., із яких вбачається, що заявник ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" подав на реєстрацію документи, що не в повній мірі відповідають дійсності, які не давали йому права на реєстрацію за ним конкретно визначених приміщень.

ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» відповідно до вимог ст.368 ЦК України, на що вірно посилається скаржник не подало (через його відсутність) нотаріально посвідченого договору про визначення порядку користування цим приміщенням , чи про виділ в натурі конкретних приміщень з припиненням права спільної часткової власності між Авласовою- ОСОБА_4 та ТОВ «ОСТ-Інвест», чи між Авласовою- ОСОБА_4 і ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" як співвласниками нерухомого майна салону-магазинуза адресою: АДРЕСА_2 а.

Як вбачається із доказів у справі, надані ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» для реєстрації права на 39/50 частини вказаного приміщення салону-магазину як «додатки» № 1 до Розподільчого балансу два різних за змістом «Переліки нерухомого майна, що передається ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» за розподільчим балансом» не мають відношення до Розподільчого балансу ТОВ «ОСТ-Інвест». Підтвердженням вказаному є поданий самим же ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» для державної реєстрації створення юридичної особи ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» «Розподільчий баланс ТОВ «ОСТ-Інвест», у якому будь-які додатки відсутні (т.2 а. с. 106-108).

Із рішення зборів від 06.04.2017 року , яким було затверджено вказаний «Розподільчий баланс», не вбачається, що затверджувався «Розподільчий баланс», ще й з двома додатками, які до того обидва чомусь обліковані під «№ 1», хоча й різняться між собою за змістом ( т.2 а. с. 59-62).

Враховуючи, що між співвласниками приміщення «салону-магазину» загальною площею 432,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом нотаріально посвідченої угоди, договір про порядок володіння та користування спільним майном не укладено, згідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, то, за таких обставин, державний реєстратор Яжемчук О.А. мала право лише зареєструвати право на 39/50 частини спірного приміщення без внесення до реєстру при цьому інших даних , зокрема, щодо права ще й на конкретно визначені приміщення, як це й було вчинено при попередній реєстрації права на частку в цьому приміщенні за ТОВ «ОСТ-Інвест» державним реєстратором Великою О.В.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що вказані дії призвели до порушення прав позивача, оскільки остання не погоджувала порядку користування спільною частковою власністю, і відповідного договору не укладала, а здійнена реєстрація за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" фактично конкретних приміщень в натурі порушує право позивача як співвласника 11/50 ідеальної частки цього майна, з яким цей порядок не був погоджений, і належно оформлений. Крім того, як наслідок, це стала підставою для ствердження відповідачем ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" про його виключні права саме на вказані приміщення, та порушенням прав позивача з її не допуском, як співвласника, у дане спільне приміщення, хоча порядку користування спільною частковою власністю у спосіб, визначений законом не встановлювалося відповідачем.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на вказані порушення при проведенні державної реєстрації, та винесені державним реєстратором оскаржуваного рішення, не врахував суд першої інстанції і тієї обставини, що на час вчинення зазначеної реєстраційної дії державним реєстратором Яжемчук О.А., з приводу порядку користування зазначеним майном, право власності, на яке було предметом вчиненої реєстраційної дії, між співвласниками існував судовий спір.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.06.2017 року, постановленою у цій же справі, судом в порядку забезпечення позову було накладено арешт на 39/50 частини нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , та заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії по реєстрації права власності на дане нерухоме майно до вступу в законну силу рішення суду по даній справі.

Наявність ухвали суду відповідно до п.17 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було самостійною підставою для не вчинення виконання вказаних реєстраційних дій, та є самостійною підставою для задоволення позову в частині вимог про визнання незаконним і скасування рішення індексний номер:35484101 від 01.06.2017 року 13:27:09 , винесеного державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною. Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 25.06.2016 року у справі № 6-605цс16.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду, враховуючи вказані обставини, допущені порушення прав позивача, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:35484101 від 01.06.2017 року 13:27:09, винесеного державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною , яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" код право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421, 3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , 11, 12, 13, 14 та частина приміщень І, ІІ, ІІІ, ІV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв.м.), тому в цій частині вимог доводи апеляційної скарги є обґрунтованими , підлягають задоволенню апеляційним судом та скасуванню рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовної вимоги ОСОБА_7 щодо визнання незаконною і скасування рішення державного реєстратора Яжемчук О.А. права спільної часткової власності за відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ОСТ-Інвест» створене в результаті виділу з даного товариства ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ", будучи співвласниками спірного нежитлового приміщення, чинили і на час розгляду справи судом першої інстанції продовжували чинити позивачу Авласовій- ОСОБА_4 перешкоди у користуванні спільною частковою власністю, не допускаючи її фактично до даного приміщення під тим приводом, що не визначено, як позивач має ним користуватися.

Із матеріалів справи вбачається, що добровільно вирішити питання співвласники не змогли, позивач намагалась знайти порозуміння, але в результаті відмови змушена була захищати свої права та інтереси, направляла відповідачу претензії-пропозиції про можливість досягнення згоди щодо порядку користування спільним майном, але такої згоди не було досягнуто ні з ТОВ «ОСТ- Інвест», ні з його правонаступником ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ». Тому позивач ОСОБА_1 , як спосіб захисту порушеного права власності, звернулась в суд з позовною вимогою про встановлення порядку користування спільною частковою власністю - нежитлового приміщення загальною площею 432, 5 кв. м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 . Позивач, як законний співвласника права на 11/50 ідеальної частки, має всі підстави для захисту порушених відповідачем прав.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України.

Право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права» .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, враховуючи вище викладене та доводи апеляційної скарги, яка також підлягає частковому задоволенню .

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про встановлення порядку користування спільною частковою власністю, а фактично, відмовляючи в реалізації однієї зі складових права власності, яке підлягає захисту, а саме : права користування (володіння) своїм майном, в порушення вимог процесуального права не обґрунтував свої висновки, оскільки рішення суду в цій частині є взагалі не мотивоване, тому не вбачається, з яких норм матеріального права виходив суд, та чому вказані вимоги позивача за наявного на час розгляду судом першої інстанції кола осіб, учасників справи, не підлягали задоволенню.

Так, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи ухвалою від 26 квітня 2018 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не обґрунтовано та не вмотивовано підстави відмови судом у призначенні судової будівельно-технічної експертизи, зокрема, щодо відповіді на запитання : «Які варіанти порядку користування об`єктом нерухомого майна салону-магазину, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 ) можливо визначити відповідно до часток співвласників ОСОБА_21 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" та вимог нормативно-правових актів, виходячи з того, що Авласовій- ОСОБА_4 належить 96,7 кв. м, а ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" 335,2 кв. м вказаного нежитлового приміщення загальною площею 432,5 кв.м ?»

Апеляційний суд погоджується із доводами скаржника щодо порушення прав позивача на судовий захист, оскільки в інший спосіб , враховуючи відсутність згоди на ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ", визначити порядок користування цією спільною частковою власністю неможливо захистити права співвласника нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" ні в позасудовому порядку, шляхом переговорів та надсилання пропозицій про встановлення порядку користування, ні в ході судового розгляду даної позовної заяви не домовились, погодження на будь-який варіант спільного користування отримано не було, тому без призначення експертизи та вирішення даного питання експертами , даний спір не міг бути вирішений судом згідно до вимог чинного законодавства.

Верховний Суд України у постанові по справі № 6-1500цс15 висловив правову позицію, що відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Із аналізу даної статті слідує, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Таким чином, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому, допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Вказана правова позиція Верховного Суду України з цього питання є тотожною і позиції Верховного Суду , висловленій в постановах від 18 квітня 2018 року ( справа № 645/3899/14-ц), від 02 травня 2018 року (справа № 320/6803/14-ц), від 14 лютого 2018 року (справа № 370/1822/15-ц).

Тому суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив в цій частині вирішення позовних вимог ОСОБА_7 , отже, рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Враховуючи конфліктну ситуацію, що склалася між співвласниками салону-магазину, яка продовжується на протязі тривалого часу, домовитись співвласники часток не бажають, тому є необхідним та можливим вирішення даного спору у судовому порядку відповідно до ст. 358 ЦК України, шляхом встановлення судом порядку володіння та користування спільним майном, відповідно до визначених часток ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" у праві спільної часткової власності.

Проте, колегія суддів вважає за важливе звернути увагу, що рішення суду першої інстанції було ухвалено 26 квітня 2018 року, позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, оскаржила рішення, подавши апеляційну скаргу, тому рішення не набрало чинності, а матеріали справи з апеляційною каргою надійшли до суду апеляційної інстанції 19 червня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 червня 21018 було відкрито апеляційне провадження у даній справі на направлено копії ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідач ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ" згідно договору дарування від 04.07.2018 року подарував свою частку у спільній частковій власності ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ», не чекаючи вирішення спору між сторонами, який судом апеляційної інстанції ще не був розглянутий, розуміючи наслідки укладення договору дарування, що призводить до неможливості вирішення спору за даного кола сторін, оскільки відповідач перестав бути співвласником майна, а до нового відповідача такі вимоги не можуть бути пред`явлені в суді апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції не має правових підстав за вказаних обставин для заміни відповідача на стадії апеляційного оскарження, що розцінюється судом, як зловживання своїми процесуальними правами стороною відповідача ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ".

За таких обставин, враховуючи, що вирішення спору між сторонами можливе лише у судовому порядку, судом апеляційної інстанції була призначена експертиза у справі для з`ясування можливості визначення варіантів порядку користування об`єктом нерухомого майна згідно часток співвласників між Авласовою- ОСОБА_4 та ТОВ "ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ", але у зв`язку зі зміною співвласника на ТОВ «Базис Черкаси», призначення експертизи втратило будь-який сенс та не має для цього законних підстав, оскільки новий співвласник ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ» стороною у даній справі не був, і як процесуальний правонаступник притягнутий бути не може.

Як вбачається із матеріалів справи, що експерт ОСОБА_22 22.07. 2019 року звернувся до апеляційного суду з клопотанням ( т. 3 а.с.197-198 ) щодо можливості заміни питання на інше, посилаючись, що із зміною співвласника згідно договору дарування на ТОВ «Базис Черкаси « розробка користування об`єктом нерухомого майна позбавлена будь - якого сенсу.

Виходячи з вище викладеного, за вказаного кола осіб та наявності договору дарування частини нерухомого майна, зміни співвласника у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_7 до ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» про встановлення порядку користування спільною частковою власністю слід відмовити, саме з тих підстав, що даний у справі відповідач не є на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції його співвласником, оскільки в період розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач подарував 04 липня 2018 року ТОВ`Базис «Черкаси» 39 / 50 часток у праві власності на нежитлові приміщення А- 3 за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 , 10, 11, 12, 13, 14 та частина приміщень I, II, III, IV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв. м.

Апеляційний суд вважає, що права позивача не порушуються, оскільки у разі не досягнення порозуміння щодо порядку користування спільною частковою власністю з новим співвласником ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ» та не досягнення згоди щодо встановлення порядку користування, позивач має право звернутися з таким позовом до нового співвласника у визначеному законом порядку.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими в частині щодо задоволення вимог позивача та скасування рішення суду першої інстанції, проте підлягають частковому задоволенню, з врахуванням вище викладеного, оскільки не всі вимоги позивача судом задоволено за встановленими обставинами та зміною співвласника нерухомого майна.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд, дослідивши та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, обставини справи, приймаючи до уваги норми матеріального права, якими врегульовано порядок набуття, реєстрації і володіння нерухомим майном на праві спільної часткової власності, враховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року , яке є незаконним, та прийняттям нової постанови.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 та вважає наступне :

Визнати незаконним і скасувати рішення індексний номер:35484101 від 01.06.2017 року 13:27:09, винесене державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною, яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ «ОСТ-ІНВЕНТ-ЧЕРКАСИ» право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , 11, 12, 13 АДРЕСА_7 14 та частина приміщень I, II, III, IV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв. м.

Відмовити у встановленні порядку користуванням між співвласниками об`єктом спільної часткової власності салону-магазину, що розташований за адресою , загальною площею 432,5 кв. м. відповідно до часток співвласників ОСОБА_11 ОСОБА_4 та ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» і вимог нормативно правових актів.

В решті позовних вимог - відмовити.

Частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що суд апеляційної інстанції прийняв нову постанову, то перерозподілу підлягають судові витрати. Тому належить стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог частково у розмірі 1566,40 гривень із відповідачів ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ», Державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Яжемчук Олени Анатоліївни на користь позивача ОСОБА_7 , по 783 грн. 20 коп. з кожного із відповідачів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест Черкаси», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Олени Анатоліївни про визнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати рішення, винесене державним реєстратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Оленою Анатоліївною, яким зареєстровано на праві спільної часткової власності за ТОВ «ОСТ-ІНВЕНТ-ЧЕРКАСИ» право власності на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 ( приміщення АДРЕСА_8 та частина приміщень I, II, III, IV, які складають частку в розмірі 39/50 від загальної площі 421,3 кв. м

Відмовити у встановленні порядку користуванням між співвласниками об`єктом спільної часткової власності салону-магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ), загальною площею 32,5 м2 відповідно до часток співвласників ОСОБА_13 - ОСОБА_4 та ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» і вимог нормативно правових актів.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог частково у розмірі 1566,40 гривень із відповідачів ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ», Державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Яжемчук Олени Анатоліївни на користь позивача ОСОБА_2 , по 783 грн. 20 коп. з кожного із відповідачів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Л.В.Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов