Провадження №2-з/521/388/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді Поліщук І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про визнання договорів купівлі продажу недійсними та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про визнання договорів купівлі продажу недійсними та скасування державної реєстрації.

Разом із позовною заявою позивачем було надано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій вона просить суд: накласти арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 24,8 кв.м., житловою площею 10,9 кв. м. та надвірних споруд: під літ «Б» - вбиральня, 1,2 - огорожа, I - мостіння. В своїй заяві позивач посилається на те, що предметом позову є договори купівлі-продажу від 02.06.2018 року № 704 та від 05.06.2018 року № 714 1/2 (однієї другої частки) житлового будинку АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О. Вказані договори є недійсними з причин, наведених в позовній заяві, а саме: А) приміщення площею 24,8 кв.м. яке є предметом спірних договорів не є і ніколи не було житловим будинком, а є літньою кухнею літ. «Д», який більше 10 років ні ким не експлуатується і не використовується для проживання будь-яких осіб. Вказане підтверджується викопіюванням з топографічного плану Одеси за листопад 2017 року, в якому вказана літня кухня літ. «Д» зазначено як «КН» (кам`яне нежиле); технічними паспортами від 23.08.2012 р., 20.07.2012 р., 13.09.2006 р., в яких літ. «Д» зазначена як літня кухня; висновком ПК «БТІ та РОН» ОМР від 14.05.2013 року щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, в якому літ. «Д» зазначена як літня кухня, яка знаходиться в користуванні Одеської міської ради. Таким чином, до договорів купівлі-продажу від 05.06.2018 року № 714 та від 02.06.2018 року № 704, та до технічного паспорту від 31.03.2017 року, виготовленого ТОВ фірмою «ЮРІКС» на замовлення Відповідача-1 внесені завідомо неправдиві дані, та замість нежилого приміщення літньою кухні зазначений житловий будинок. Б) При реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за Позивачем-1 було використане підроблене рішення ВК ОМР від 06.10.1989 року № 664, яке було створено внесення до існуючого рішення ВК ОМР від 06.10.1982 року № 664, друкованого тексту наступного змісту «Гражданам, не оформившим документы права личной собственности на домостроение № II по ул АДРЕСА_2 , горисполокому предоставить ОСОБА_4 земельный участок по ул АДРЕСА_3 , 105 в строгом соотвествии с законом и нормами», та з одночасним зміною дати документу шляхом перетворення цифри 2 в даті ухвалення рішення на цифру 9. Доказом викладеного є лист департаменту архітектурі та містобудування ОМР від 22.08.2019 р. № 268, правові документі на землекористуванню по АДРЕСА_1 а відсутні; завірена копія з архіву справжнього рішення ВК ОМР від 06.10.1982 р. №664 та те, що в 1989 році Виконавчим Комітетом ОМР було прийнято всього 457 рішень. На даний час на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0568 га, складений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Одеської міської ради від 30.01.2019 року. Таким чином, ОСОБА_3 має можливість отримати безоплатно з комунальної власності земельну ділянку площею 0,0568 га на підставі документів, які містять неправдиві відомості та отримані шляхом підроблення рішення ВК ОМР. Крім того, в ході тривалого розгляду справи житловий будинок протягом розгляду справи може бути відчужений третім особам, що також призведе до неможливості виконання рішення суду. Позивач вважає, що достатніми, співмірними та ефективними заходами забезпечення позову буде: накладення арешту на спірний житловий будинок. Саме цей захід забезпечення позову здатний забезпечити виконання рішення суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про визнання договорів купівлі продажу недійсними та скасування державної реєстрації. Призначено підготовче судове засідання на 28 січня 2020 року о 10:30 годині в залі судових засідань № 215 в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки накладення арешту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 24,8 кв.м., житловою площею 10,9 кв. м. та надвірних споруд: під літ «Б» - вбиральня, 1,2 - огорожа, I мостіння, є співмірним та достатнім заходом забезпечення позову до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна Владислава Олексійовича про визнання договорів купівлі продажу недійсними та скасування державної реєстрації задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 24,8 кв.м., житловою площею 10,9 кв. м. та надвірних споруд: під літ «Б» - вбиральня, 1,2 - огорожа, I мостіння.

Копію ухвали суду направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Головуючий: І.О. Поліщук