ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/78/18
Провадження №2/483/18/2019
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Очаківської міської ради та до Міністерства оборони України про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Очаківської міської ради. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04 лютого 2004 року, виданого Очаківською міською радою на підставі розпорядження № 341 від 04 лютого 2004 року, позивачам передано у власність квартиру АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». При зверненні до державного реєстратора для вчинення реєстраційних дій щодо зазначеної квартири, позивачі отримали рішення про відмову у вчиненні вказаних дій, оскільки спірна квартира зареєстрована за іншим власником, а саме Міністерством оборони України. Посилаючись на те, що відбувся фактичний перехід права власності на вказану квартиру, а наявність реєстрації за попереднім власником позбавляє їх права здійснити реєстраційні дії щодо спірної квартири на своє ім`я, просила визнати за позивачами в рівних частках право власності на зазначену квартиру.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року за клопотанням представника позивачів до участі у справі залучено в якості співвідповідача Міністерство оборони України.

Представник відповідача Очаківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До судового засідання надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 01280 від 06 листопада 2003 року, ОСОБА_5 продала, а військова частина НОМЕР_2 , діючи в інтересах Міністерства оборони України, купила квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір купівлі-продажу було зареєстровано в Очаківській філії КП МБТІ 06 листопада 2003 року за № 2416 в книзі № 23, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 листопада 2003 року №1925772 (а.с.98, 99).

З копії витягу з протоколу № 39 засідання житлової комісії Очаківського гарнізону від 19 грудня 2003 року, затвердженого начальником Очаківського гарнізону, вбачається, що 19 грудня 2003 року затверджено рішення військової частини про надання житлової площі на підставі листа командира військової частини НОМЕР_2 № 154/18/9-2107 згідно загальної черги старшому лейтенанту ОСОБА_4 із складом сім`ї три особи, а саме квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,2 кв.м. із зняттям з квартирного обліку після отримання ордеру (а.с. 241-242).

Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії при Очаківському міськвиконкомі № 6 від 23 грудня 2003 року, комісія вирішила рекомендувати виконавчому комітету виділити військовослужбовцю ОСОБА_6 (склад сім`ї три особи) квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 210).

Рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради № 448 від 30 грудня 2003 року вирішено затвердити протокол № 6 від 23 грудня 2003 року житлово-побутової комісії при Очаківському міськвиконкомі та надати житло військовослужбовцю Очаківського гарнізону, придбане за кошти Міністерства оборони України, ОСОБА_4 (склад сім`ї 3 особи) - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 209).

На підставі розпорядження органу приватизації № 341 від 04 лютого 2004 року ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_2 передано у спільну власність, в рівних частинах, квартиру АДРЕСА_1 та видано свідоцтво № 3498 про право власності на вказану квартиру, що підтверджується копіями вказаного розпорядження та свідоцтва (а.с.15, 101).

Позивачі після отримання вказаного свідоцтва про право власності на житло, не здійснили його державну реєстрацію, а при зверненні до реєстратора щодо реєстрації такого права, рішенням № 39202418 від 15 січня 21018 року отримали відмову у вчиненні такої реєстраційної дії, оскільки маються суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на спірну квартиру (а.с.14).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Корчемахи С.С. від 16 травня 2018 року №263/01-16, за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності Міністерству оборони України (а.с. 121).

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, право позивачів на квартиру не визнається, що позбавляє їх права розпоряджатися своїм майном, оскільки право власності на спірну квартиру залишилось зареєстрованим за попереднім власником, хоча відповідно до наведених вище доказів останній передав спірну квартиру органу приватизації в особі Очаківської міської ради.

В пункті 5 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014року № 5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву представника Міністерства оборони України, він заперечує проти задоволення позову з підстав відсутності доказів передачі позивачу спірної квартири рішенням житлової комісії військової частини, погодженим з начальником квартирно-експлуатаційної частини району. Вказані у відзиві посилання не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 лютого 1995року № 20 (далі - Положення), це Положення встановлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України.

Відповідно до п 14 Положення, що діяло на момент видачі свідоцтва позивачам, жилі приміщення військовослужбовцям надаються за рішенням житлової комісії військової частини, погодженим з начальником квартирно-експлуатаційної частини району. Списки розподілу жилої площі по військовій частині (додаток N 5 до цього Положення) з необхідними документами направляються через квартирно-експлуатаційну частину району на затвердження начальнику гарнізону. Затверджений начальником гарнізону список передається на затвердження і оформлення ордерів виконавчому комітету відповідної Ради народних депутатів, а в закритих військових містечках є підставою для оформлення ордерів квартирно-експлуатаційною частиною району.

Пунктом п. 27 Положення встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення виконавчий комітет Ради народних депутатів, а в закритих військових містечках - квартирно-експлуатаційні частини району, видають ордер на вселення в надане жиле приміщення.

Як зазначалося вище, протоколом № 39 засідання житлової комісії Очаківського гарнізону від 19 грудня 2003 року затверджено рішення військової частини про надання житлової площі на підставі листа командира військової частини НОМЕР_2 № 154/18/9-2107 згідно загальної черги старшому лейтенанту ОСОБА_4 із складом сім`ї три особи, а саме - квартири АДРЕСА_1 житловою площею 29,2 кв.м. із зняттям з квартирного обліку після отримання ордеру. Крім того, надано список розподілу житлової площі в квартирах, що закуплені Міністерством оборони України у Очаківському гарнізоні, в якому маються відомості щодо позивача.

При ухваленні рішення щодо визнання права власності на спірну квартиру, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачі у законний спосіб набули статусу власників вищевказаної квартири, і той факт, що вони у передбачений строк не здійснили державної реєстрації права власності на спірну квартиру відповідно до свідоцтва про право власності на житло, не позбавляє їх права власності на спірну квартиру, яка в Державному реєстрі прав на нерухоме майно залишилася зареєстрованою за попереднім власником, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Очаківської міської ради та до Міністерства оборони України про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м, в тому числі: 1-а кімната площею 11,9 кв.м, 2-а кімната площею 17,3 кв.м, кухня площею 6,3 кв.м, ванна кімната площею 2,7 кв.м, вбиральня площею 1,4 кв.м, коридор площею 8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.

Головуючий: