06 березня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.
при секретарі судового засідання Ющук О.С.,
До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 91/06Р від 13.10.2006 року, за умовами якого надавався кредит в сумі 153000 дол. США 00 цента у тимчасове користування зі строком користування кредитом по 13 жовтня 2026 року. Плата за користування кредитом становить 12,8% річних (п. 1.4. Договору). Термін користування кредитом по 13 жовтня 2026 року (п. 1.3. Договору).
13 жовтня 2006 року, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 91/06Р/1 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 91/06Р/2 відповідно до яких останні поручилися перед банком солідарно відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_3 зобов»язань в повному обсязі за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року.
ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року не виконувала, у зв'язку з чим ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором.
12 квітня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено рішення по цивільній справі № 1715/2212/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року в розмірі 959862,35 грн. та судові витрати 3219,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання призначене на 06.03.2019 року не з`явилася, однак 11.02.2019 року в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві та просила проводити наступні судові засідання у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі неявки відповідачів.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися без поважних причин та не подали відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
В судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 91/06Р від 13.10.2006 року, за умовами якого надавався кредит в сумі 153000 дол. США 00 цента у тимчасове користування зі строком користування кредитом по 13 жовтня 2026 року. Плата за користування кредитом становить 12,8% річних (п. 1.4. Договору). Термін користування кредитом по 13 жовтня 2026 року (п. 1.3. Договору).
13 жовтня 2006 року, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 91/06Р/1 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 91/06Р/2 відповідно до яких останні поручилися перед банком солідарно відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_3 зобов»язань в повному обсязі за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наявними у справі доказами, що Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний банк» та 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб- підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ ««Всеукраїнський Акціонерний банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк».
Банк взяті на себе зобов»язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику обумовлений договором кредит.
ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року не виконувала, у зв'язку з чим ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором.
З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12.04.2012 року вбачається, що з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року в розмірі 959862,35 грн. та судові витрати 3219,00 грн.
Зобовязання за кредитним договором № 91/06Р від 13.10.2006 року до цього часу не виконано, станом на 26.12.2016 року загальна сума заборгованості становить 6402300,10 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 116450,00 дол. США; - відсотків за користування кредитом 122787,92 дол. США; - неустойка 118293,64 грн.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Зобов»язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК).
Зобов»язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 509, 600, 601, 604-609 ЦК, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов»язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.
За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов»язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином( ст. 599 ЦК).
Належним є виконання зобов»язання , яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання.
Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов»язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК.
Виходячи з аналізу норм статей 11, 12, 15, 16 ЦК, ст. 3 ЦПК можна зробити висновок, що право, яке захищає суд, має існувати на день прийняття судового рішення.
Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобов»язання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобов»язання ( добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Отже, суд здійснив висновок з врахуванням комплексного аналізу наведених норм, про те, що нормами чинного законодавства України позивачу надається право звернутись до суду з позовом про стягнення суми боргу згідно умов договору та штрафних санкцій.
Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.
Статтею 554 ЦКУ встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Пунктом 1.1. Договорів поруки встановлена солідарна відповідальність ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Відповідно до положень ст. 553 ЦКУ поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають перед кредитором (Позивач) за порушення зобов'язання боржником ОСОБА_3
Статтею 543 Цивільного Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Зважаючи на зміст зазначеної статті, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.
Згідно розпорядження Національного банку України від 26.12.2016 року курс гривні до долару США складає 26,266766 грн за один долар США, тобто заборгованість, яка підлягає стягненню складає 131594,92 грн.
З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами умови кредитного договору та договору поруки не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яка і підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 в розмірі 131594 грн. 92 коп.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 1973, 92 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити .
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» суму заборгованості за кредитним договором №91/06Р від 13 жовтня 2006 року в розмірі 131594 (сто тридцять одна тисяча пятсот девяносто чотири) грн. 92 коп.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 1973 (одна тисяча девятсот сімдесят три) грн. 92 коп, тобто по 657 (шістсот п"ятдесят сім ) грн 97 коп з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Суддя Н.Г. Кучина