Справа № 561/1250/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 лютого 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.

секретаря судового засідання Расевич Г. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі позивач, банк), діючи через свого представника по довіреності ОСОБА_2, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 серпня 2016 року у розмірі 40 429 грн. 54 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 13 листопада 2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 40 429 грн. 54 коп., з яких 13 255 грн. 26 коп. заборгованість за кредитом, 11 744 грн. 05 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 13 028 грн. 82 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 901 грн. 41 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання.

Ухвалою суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначалось на 23 січня 2019 року. Відповідач подав на адресу суду клопотання, отримане судом 23 січня 2019 року про відкладення розгляду справи для підготовки відзиву на позовну заяву. Судовий розгляд було відкладено на 08 лютого 2019 року об 10:00 год., а згодом у зв'язку з неявкою позивача у судове засідання на 04 березня 2019 року, проте до цього часу відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача враховано, що Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що за змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи за відсутності відповідача. Крім того з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі ОСОБА_3 проти України та Трух проти України зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Таким чином судом оцінено неявку ОСОБА_1 у судове засідання як свідоме затягування розгляду справи тому є підстави проводити розгляд справи у його відсутності з урахуванням того, що він обізнаний в тому, що у провадженні Зарічненського районного суду розглядається ця справа та повинен дізнаватись про призначені у ній засідання, зокрема на сайті "Судова влада України"

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи, справа попередньо відкладалась за заявою відповідача, існують передумови для ухвалення заочного рішення у справі, визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи без його участі за наявними у матеріалах справи доказами не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 12 серпня 2016 року між Акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному тарифами з обслуговування кредитних карт "Універсальна" з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, Банк випускає Клієнту картку, її вид визначається в памятці Клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в заяві. Зі змісту анкети-заяви, поданої відповідачем про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачу було видано картку 12 серпня 2016 року.

Подавши відповідну заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає укладений між ним та позивачем договір про надання банківських послуг.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором у результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 255 грн. 26 коп.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 12 серпня 2016 року, вбачається, що відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 13 листопада 2018 року виникла заборгованість у розмірі 40 429 грн. 54 коп., з яких 13 255 грн. 26 коп. заборгованість за кредитом, 11 744 грн. 05 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 13 028 грн. 82 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 901 грн. 41 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання.

Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 13 255 грн. 26 коп., заборгованості за процентами, яка становить 11 744 грн. 05 коп.

Разом з тим, згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 13 028 грн. 82 коп., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязань позичальником є штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача штрафів за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що визначено пунктом 2.1.1.7.6 Умов, суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Водночас визначений у розрахунку загальний розмір штрафів та пені 15 430 грн. 23 коп., зважаючи на встановлений в ході судового розгляду розмір заборгованості за кредитним договором, який становить загалом 24 999,31 грн. (13 255 грн. 26 коп. + 11 744 грн. 05 коп.), суд вважає необґрунтованим і беручи до уваги визначені правила нарахування штрафу приходить до висновку про необхідність стягнення його у розмірі 1 749 грн. 97 коп. (500 грн. 00 коп. + (24 999,31 х 5%).

Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 12 серпня 2016 року, становить 26 749 грн. 28 коп. (13 255 грн. 26 коп. + 11 744 грн. 05 коп. + 1 749 грн. 97 коп.).

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 165 грн. 79 коп. (26 749 грн. 28 коп. х 1 762 грн. 00 коп. /40 429 грн. 54 коп.).

Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації с. Вовчиці вул. Центральна, 75, Зарічненського району Рівненської області, ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 12 серпня 2016 року у розмірі 26 749,28 (двадцять шість тисяч сімсот сорок де"ять) гривень 28 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК судові витрати у розмірі 1 165 (одна тисяча сто шістдесят п"ять) гривень 79 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Зарічненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею, складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. В. Дідик