АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/109/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянув в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та бездіяльністю органів державної влади, повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та бездіяльністю органів державної влади, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус громадянина, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи першої категорії. За результатом проходження медико-соціальної експертної комісії його визнано інвалідом 2-ї групи першої категорії (безтерміново), внаслідок захворювань, пов'язаних з роботами в зоні відчуження Чорнобильської атомної електростанції та внесено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

20 травня 2011 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій у відмові у перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності (державної та додаткової), відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії по інвалідності, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 30 вересня 2010 року.

23 серпня 2012 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси та ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 травня 2011 року - залишено без задоволення.

05 лютого 2018 року листом Державної казначейської служби України № 12-12/110-815 позивача повідомлено, що на його рахунок здійснено виплату в сумі 51054 гривні 18 копійок, згідно платіжного доручення від 06 вересня 2017 року №384.

Постанова суду була виконана лише 05 лютого 2018 року, в зв'язку з чим позивач має право на компенсацію у вигляді встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми.

Виходячи з простроченої боржником суми, за розрахунком позивача 3% річних за період з 30 вересня 2010 року по 6 вересня 2018 року складає 10629.06 гривень, інфляційні складають 43860.10 гривень.

Внаслідок порушення прав позивача на отримання пенсії на пільгових умовах через неправомірні дії органу державної влади - Управління пенсійного фонду України при здійснені ними своїх повноважень позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась, внаслідок неможливості тривалий час отримання гарантованих пенсійних та присуджених виплат, в погіршенні здоров'я, роздратованості, погіршення відносин з рідними та оточуючими людьми.

У зв'язку з наведеним позивач просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь 50000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах за рахунок коштів Накопичувального фонду на користь позивача у відшкодування майнової шкоди 3 процента річних в сумі 10629 гривень 06 копійок та індекс інфляції в сумі 43860 гривень 10 копійок, а всього 54489 гривень 16 копійок.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2018 року у даній справі замінено відповідача Управління пенсійного фонду в м. Черкаси належним відповідачем - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, та просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь 50000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок коштів Накопичувального фонду 3% річних в сумі 10629 гривень 06 копійок.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок коштів накопичувального фонду майнову шкоду проценти за користування в сумі 43860 гривень 10 копійок.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок коштів Накопичувального фонду майнову шкоду у вигляді інфляційні втрат в сумі 94858 гривень 67 копійок.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи, які викладені у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заперечило проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що фондом, в межах компетенції рішення суду виконано, крім того позивачем не доведено завданої моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судового рішення за рахунок коштів державного бюджету здійснюється в порядку черговості, в межах відповідних бюджетних призначень та бюджетних асигнувань. Проте у зв'язку з відсутністю необхідного обсягу бюджетних призначень, виконати вказане рішення суду у визначений законом строк не було можливим, при цьому, Державною казначейською службою України направлялись відповідні запити на збільшення бюджетних асигнувань за програмою виконання судових рішень. Таким чином, ГУПФ України в Черкаській області прийнято виконавчий лист до виконання, здійснено перерахунок пенсії, а відповідачем Казначейською службою вживались всі необхідні заходи щодо його виконання із дотриманням принципу черговості, що і стало причиною затримки перерахунку коштів, тому відповідачі не вчиняли протиправних дій або бездіяльності. Крім того позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України (а.с. 9)

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2011 року зобов'язано Управлінням Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 по інвалідності, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 30 вересня 2010 року ( а.с.10-11).

Вказане рішення перебувало на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби, що підтверджується листами, актами.(а.с.32-38)

05 лютого 2018 року листом Державної казначейської служби України № 12-12/110-815 повідомлено позивача, що на виконання Порядку погашення заборгованості за рішенням суду на його рахунок здійснено виплату коштів в сумі 51054 гривень 18 копійок, що підтверджено копією платіжного доручення № 384 від 06 вересня 2017 року (а.с. 13).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на статті 625, 1050 ЦК України, статті 46, 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак за своєю правовою природою, відносини які виникли між сторонами мають соціальну природу, а тому не регулюються нормами цивільного права.

Стаття 1050 ЦК України регулює відносини які виникають з договору позики і як наслідок невиконання такого договору застосовуються норми статті 625 ЦК України.

Не може також бути застосована до наявних правовідносин і норма частини 5 статті 11 ЦК України, оскільки в ній ідеться про цивільні права та обов'язки.

Тому вказані норми не підлягають застосовуванню щодо відносин які регулюють перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Між сторонами виникли відносини щодо виконання рішення суду, яким і було відновлене порушене право позивача.

Ухвалене судом рішення було виконане в порядку черговості.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилання позивача на статтю 46 вищезазначеного Закону є безпідставним, оскільки предметом розгляду цієї справи не є сума недоотриманого підвищення до пенсії, і вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть, оскільки судом був вирішений спір щодо перерахунку пенсії позивачу.

До таких висновків прийшов Верховний Суд України в постанові від 13 вересня 2017 року в справі №344/14628/15-ц.

Окрім цього, суд також зазначає, що рішенням суду, на яке посилається позивач, було зобов'язано відповідача вчинити дії (здійснити перерахунок пенсії), і не стягувалась жодна сума боргу.

Рішення суду було виконано, в зв'язку з чим відсутні такі обов'язкові елементи відповідальності за шкоду як протиправність діяння (бездіяльності).

В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилався на ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідачів в нього погіршився стан здоров'я, через переживання з'явились приступи головного болю, почав підвищуватися тиск, постійно був пригнічений настрій, через дратівливість погіршились відносини з оточуючими людьми.

Однак доказів того, що вказані обставини наступили, та між ними і наслідками існує причинний зв'язок надано не було.

За таких обставин, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,368,375,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та бездіяльністю органів державної влади - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 17 січня 2019 року.

Судді