Справа № 333/2435/19
Провадження № 2/333/1548/19
12 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві розпорядження майном, -
ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві розпорядження майном.
04.07.2018 року приватним нотаріусом ЗМНО Горловою Ю.М. за реєстровим номером 2338 була засвідчена заява від ОСОБА_2 , адресована ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», якою ОСОБА_2 засвідчив законність набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на іпотечне майно і засвідчив відсутність зі своєї сторони будь-яких претензій до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з цього приводу. Тому, позивач вважає, що право власності ОСОБА_2 припинено зверненням стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем.
На підставі вищевикладеного, просить суд усунути перешкоди в праві розпорядження майном шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
26.06.2019 року представник позивача уточнив позовні вимоги, надавши суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд окрім раніше заявлених позовних вимог також зобов`язати Департамент реєстраційних послуг ЗМР зняти з реєстрації ОСОБА_1 , зареєстровану в квартирі за вищевказаною адресою.
Ухвалою від 20.05.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також враховуючи ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Відзив, письмові пояснення, відповідач та третя особа не подали.
В судове засідання представник позивача - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Позивач згідно з наданою заявою не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки останнього суду не відомі.
Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяву представника позивача, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно з яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (а.с. 14-20).
04.07.2018 року приватним нотаріусом ЗМНО Горловою Ю.М. за реєстровим № 2338 була засвідчена заява від ОСОБА_2 , адресована ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», якою ОСОБА_2 засвідчив законність набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на іпотечне майно і засвідчив відсутність зі своєї сторони будь-яких претензій до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з цього приводу. Тобто, право власності ОСОБА_2 припинено зверненням стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержателем (а.с. 10).
Як вбачається з довідки ЗМР за № 04-07/3/8286 від 21.04.2017 року в кв. АДРЕСА_2 , зареєстрована одна особа, а саме ОСОБА_1 (а.с. 11). Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР за № 01-71/7216 від 15.05.2019 року, у вищевказаній квартирі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 09.06.2009 року по теперішній час (а.с. 24).
Відповідно до п`ятого абзацу Заяви від 04.07.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом ЗМНО Горловою Ю.М. за реєстровим № 2338 ОСОБА_2 зобов`язався зняти усіх осіб з реєстраційного обліку у кв. АДРЕСА_2 , однак станом на день подачі позову дане зобов`язання ОСОБА_2 виконане не було.
Статтею 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а за ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, та це право в силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України - є непорушним.
Положенням ст. 391 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник має право прохати усунути перешкоди у користуванні власністю.
Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначених ст.2 ЦК України, зокрема, юридичні особи , які є рівними перед законом (ст.318 ЦК України).
З висловленої у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 правової позиції вбачається, що згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставі своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поняття реєстрації визначено як внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в праві розпорядження майном шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_2 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Департамент реєстраційних послуг ЗМР зняти з реєстрації ОСОБА_1 зареєстровану в кв. АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі рішення суду і лише у разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації, а спір з цього приводу між сторонами не виник. В подальшому в разі відмови у знятті з реєстрації в зазначеному будинку відповідача на підставі рішення суду, такі дії Департаменту реєстраційних послуг ЗМР можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
При постановлені рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1 921 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 258-273, 280-284, 351-355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві розпорядження майном - задовольнити частково.
Усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» перешкоди в праві власності на квартиру, шляхом визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2019 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик