Ухвала

08 листопада 2019 року
м. Київ

Справа № 381/3359/17
Провадження № 14-699 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Рогач Л. І., ОСОБА_7 , Яновської О. Г.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за заявою ОСОБА_8 , заінтересована особа Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці
за касаційною скаргою ОСОБА_8 на постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року та
ВСТАНОВИЛА:
1. У вересні 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, заінтересована особа Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі Фастівське об`єднане УПФУ Київської області).
2. Заява мотивована тим, що з листопада 1985 року він разом з родиною свого батька ОСОБА_9 були зареєстровані по АДРЕСА_1 , а фактично проживали по АДРЕСА_2 . Зазначав, що 28 листопада 1985 року він був поставлений на військовий облік у Фастівському військовому комісаріаті, а 27 січня 1986 року, згідно з рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради, його як мешканця м. Фастова було взято на квартирний облік на пільгову чергу. Вказував, що 24 жовтня 1986 року його було зараховано до очної аспірантури Обчислювального Центру Сибірського відділення АН СРСР у м. Красноярськ. За час перебування в аспірантурі до 20 листопада 1986 року він працював у м. Києві в Обчислювальному центрі Українського республіканського управління по гідрометеорології та контролю природного середовища. 07 лютого 1989 року він отримав квартиру по АДРЕСА_3 де з 24 березня 1989 року зареєстрований із своєю родиною. Зазначав, що 28 серпня 2017 року він звернувся до Фастівського об`єднаного УПФУ Київської області із заявою про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте 08 вересня 2017 року він отримав відповідь, що станом на 01 січня 1993 року період його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Фастові складає 03 роки 09 місяців 04 дні і право на пенсію у нього виникне лише у 60 років. Вважав, що Фастівське об`єднане УПФУ Київської області невірно визначило період його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.
3. З урахуванням викладеного, ОСОБА_8 просив суд встановити факт постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Фастові Київської області, а саме у період з 28 листопада 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_2 , а в період з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року по АДРЕСА_3 .
4. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року задоволена заява ОСОБА_8 , встановлено факт, що ОСОБА_8 у період з 28 листопада 1985 року по 23 березня 1989 року постійно проживав по АДРЕСА_2 , а з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року постійно проживав по АДРЕСА_3 .
5. Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявник надав належні та допустимі докази, які підтверджують факт його постійного проживання у період з 28 листопада 1985 року по 23 березня 1989 року у АДРЕСА_2 , та у період з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року у АДРЕСА_3 , на території зони посиленого радіоактивного контролю, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
6. Постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року скасовано рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року та закрите провадження у справі за заявою ОСОБА_8 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці на підставі частини першої статті 377, пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
7. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у судовому порядку не можуть розглядатися заяви щодо встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі встановлення факту постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю. Між ОСОБА_8 як особою, яка проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та Фастівським об`єднаним УПФУ Київської області як суб`єктом владних повноважень існує спір про право на отримання пенсії. Умови призначення та виплата якої провадяться відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у випадку незгоди із рішенням державного органу, зацікавлена особа може звернутися за захистом своїх прав до суду за правилами адміністративного судочинства.
8. У березні 2018 року ОСОБА_8 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
9. Касаційну скаргу, крім іншого, мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_8 вважає, що має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що він проживав певний час на території зони посиленого радіоактивного контролю, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте не може підтвердити це первинними документами, саме тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та у зв`язку із чим його заява має розглядатися судом цивільної юрисдикції у порядку окремого провадження.
10. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2018 року відкрите касаційне провадження у справі.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2018 року справа призначена до розгляду.
12. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, якою було встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.
13. Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що касаційна скарга містить доводи про порушення судом правил предметної юрисдикції при вирішенні спору за заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці.
14. Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлена ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року, Велика Палата Верховного Суду вважає за недоцільне приймати справу до свого розгляду.
15. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
16. На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи». Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції цього Закону, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про недоцільність розгляду справи, зокрема, якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.
17. Правовий висновок щодо адміністративної юрисдикції спорів з органами пенсійного фонду щодо призначення та виплати пенсій та різного виду соціальної допомоги, неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 752/20801/17 (провадження 14-530цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17 (провадження 14-560цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 162/760/17 (провадження 14-550цс18),від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження 14-369цс19).
18. Ураховуючи наведене Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.
Керуючись статтею 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Справу за заявою ОСОБА_8 , заінтересована особа Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці за касаційною скаргою ОСОБА_8 на постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року повернути на розгляд Верховного Суду у складі відповідної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач В. В. Пророк
Судді: Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівО. С. Ткачук
Ж. М. ЄлєнінаО. Г. Яновська
О. С. Золотніков