Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 547/189/17

провадження № 61-29550 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт»;

відповідач - ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Лани 2015»;

третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка Олександр Вікторович;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Лани 2015» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Самчишиної Н. В., Галущенка О. І., Серебрякової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» (далі - ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Лани 2015» (далі - ТОВ «Золоті Лани 2015»), третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О. В., про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 29 березня 2016 року між ТОВ «Золоті Лани 2015» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, площею 4,3607 га, кадастровий номер :00:001:0946, який було зареєстровано 07 квітня 2016 року.

Вказувало, що на час укладення спірного договору оренди землі земельна ділянка, належна на праві приватної власності ОСОБА_1 , використовувалась ним за договором оренди землі від 25 квітня 2006 року, який, з урахуванням додаткової угоди від 01 червня 2012 року, діяв до 10 вересня 2017 року.

Зазначало, що продовжує використовувати вказану земельну ділянку та належним чином виконувати умови договору оренди, а тому недобросовісними діями відповідачів було порушено його переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Ураховуючи викладене, ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» просило суд визнати договір оренди від 29 березня 2016 року земельної ділянки площею 4,3607 га, кадастровий номер :00:001:0946, укладений між ТОВ «Золоті Лани 2015» та ОСОБА_1 , недійсним; скасувати державну реєстрацію іншого речового права, скасувавши рішення від 07 квітня 2016 року, індексний номер 29140100 державного реєстратора приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки О. В., стягнути з ТОВ «Золоті Лани 2015» на його користь понесені ним судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2017 року у складі судді Харченка В. Ф. у задоволенні позову ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний договір оренди землі починає свою дію з 11 вересня 2017 року, тобто після припинення права позивача на оренду, а тому позивач не довів, що його переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк було порушено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» задоволено. Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» задоволено. Визнано договір оренди землі від 29 березня 2016 року земельної ділянки, площею 4,3607 га, кадастровий номер :00:001:0946, укладений між ТОВ «Золоті Лани 2015» та ОСОБА_1 , недійсним. Скасовано рішення про державну реєстрацію іншого речового права (право оренди земельної ділянки) від 07 квітня 2016 року, індексний номер 29140100 державного реєстратора приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки О. В. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що,укладаючи з ТОВ «Золоті Лани 2015» договір оренди землі під час дії попереднього договору з іншим орендарем, ОСОБА_1 допустила недобросовісну поведінку відносно попереднього орендаря, порушуючи його переважне право на укладення договору оренди на новий строк. При цьому, зазначення у спірному договорі оренди землі про те, що строк оренди починає діяти з 11 вересня 2017 року, не спростовує факту порушення прав позивача, оскільки діями відповідачів його було усунуто від реалізації наданих законом прав. Згідно з копією листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та виписки про отримання поштового відправлення ОСОБА_1 02 червня 2017 року, тобто за три місяці до закінчення строку дії договору оренди від 25 квітня 2006 року, отримала від ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Відомостей про те, що ОСОБА_1 повідомляла позивача про намір укласти договір оренди землі з новим орендарем суду не надані.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ТОВ «Золоті Лани 2015» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справкасаційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірний договір оренди землі від 29 березня 2016 року було укладено протягом строку дії первинного договору оренди землі від 25 квітня 2016 року, але права та обов`язки сторін за спірним договором оренди землі виникали після припинення строку первинного договору оренди землі, тобто з 11 вересня 2017 року.

Зазначало, що позивач вже після винесення рішення судом першої інстанції надав до суду апеляційної інстанції копію повідомлення про бажання продовжити орендні відносини із ОСОБА_1 , які не досліджувались судом першої інстанції.

Також вказувало, що станом на 01 жовтня 2017 року товариство припинило дію договору оренди землі від 29 березня 2016 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було внесені відповідні зміни. Крім того, ОСОБА_1 , розглядаючи лист-повідомлення та проект додаткової угоди до нього, у серпні 2017 року повідомляла ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» про небажання продовжувати дію договору оренди землі від 25 квітня 2006 року. Також, після закінчення строку дії договору оренди землі від 25 квітня 2006 року ОСОБА_1 12 вересня 2017 року повторно повідомила ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» про небажання поновлювати термін дії договору оренди землі на новий строк.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У грудні 2017 року ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» подало заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що оскаржуване рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. Відтак, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 547/189/17 з Семенівського районного суду Полтавської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25 квітня 2006 року між ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» і ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 175, а 01 червня 2006 року додаткову угоду до нього, згідно з якими ОСОБА_1 передала товариству в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія І -ПЛ № 017118 від 25 листопада 2003 року, площею 4,36 га, розташовану на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0946, строком на 5 років з 10 вересня 2012 року по 10 вересня 2017 року (а.с. 8-13, 17, 18).

29 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Золоті Лани 2015» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,36 га, на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0946, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Вказаний договір було зареєстровано згідно з рішенням про державну реєстрацію іншого речового права (право оренди земельної ділянки) від 07 квітня 2016 року, індексний номер 29140100 державного реєстратора приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки О. В.

Згідно з копією листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та випискою про отримання поштового відправлення ОСОБА_1 02 червня 2017 року, тобто за три місяці до закінчення строку дії договору оренди від 25 квітня 2006 року, отримала від ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (а.с. 95-97).

Відомостей про те, що ОСОБА_1 повідомляла позивача про намір укласти договір оренди землі з новим орендарем суду не надані.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статті 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судами встановлено, що спірний договір оренди було укладено та проведено його державну реєстрацію під час дії договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт».

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Частиною першою статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що укладаючи з ТОВ «Золоті Лани 2015» договір оренди землі під час дії попереднього договору з іншим орендарем, ОСОБА_1 допустила недобросовісну поведінку відносно попереднього орендаря, порушуючи його переважне право на укладення договору оренди на новий строк. При цьому, зазначення у спірному договорі оренди землі про те, що строк оренди починає діяти з 11 вересня 2017 року, не спростовує факту порушення прав позивача, оскільки діями відповідачів його було усунуто від реалізації, наданого законом переважного права на поновлення договору оренди землі.

Посилання касаційної скарги на те, що позивач вже після винесення рішення судом першої інстанції надав до суду апеляційної інстанції копію повідомлення про бажання продовжити орендні відносини із ОСОБА_1 правового значення не має, оскільки спірний договір оренди було укладено та проведено його державну реєстрацію під час дії договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», у зв?язку з чим позивача було позбавлено права реалізувати, надане законом переважне право на поновлення договору оренди землі.

З урахуванням наведеного доводи касаційної скарги є безпідставними й на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Лани 2015» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара