СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 2/759/5676/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Ольга Ігорівна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості у спадкуванні та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського суду м. Києва 28.11.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на об`єкт спадкування - квартиру АДРЕСА_1 , право влаcності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 ; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Ольга Ігорівна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості у спадкуванні та визнання права власності. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2019 сторону відповідача було замінено на правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи, на усунення обставин, які були перешкодою для накладення арешту на об`єкт спадкування, у зв`язку з перереєстрацією права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та у зв`язку з тим. що існують обставини, які значно можуть ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, заявник звернувся з заявою про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликалис у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

В поданій заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 може в будь який момент продати спірну квартиру, що значно ускладнить в подальшому реалізацію позивачем своє право на отриманняу власність в порядку спадкування за законом вказану двокімнатну квартиру.

Водночас, в заяві не наведено будь-яких підтверджень того, що ОСОБА_2 збирається продавати вказану квартиру.

Водночас, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, а відтак, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Ольга Ігорівна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості у спадкуванні та визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко