Справа № 481/331/19
Провадж.№ 2/481/211/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07.03.2019 р. м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (вул. Миру, 6, смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області) та ОСОБА_3 (вул. Миру, 6, смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області), про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

04.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду з цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за яким просила ухвалити судове рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням у належному їй будинку № 31, розташованого по вул. Василя Кука, в м. Новому Бузі Миколаївської області.

Ознайомившись з матеріалами позову, встановлено, що його подано без додержання вимог встановлених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не додано до позову документів, які підтверджують сплату судового збору при предявленні ним всіх позовних вимог.

Так, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» уразі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

У пред'явленому позові позивачка об'єднала вимоги до двох відповідачів про визнання кожного з відповідачів таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку, отже позов містить дві однакові вимоги немайнового характеру, пред'явлені до двох різних відповідачів, тому при подачі позову підлягає сплаті судовий збір відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно якого ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову немайнового характеру сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто в розмірі 768,40 грн. (згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2019 року складає 1921 грн. на місяць, (1921 х 0,4 = 768,40 грн.)), а заважаючи що таких позовних вимог дві судовий збір в сумі повинен складати 1536,80 грн. (768,40 х 2).

Таким чином, зважаючи на те, що позивачкою сплачено судовий збір лише за одну з таких вимог, тому їй необхідно доплатити невистачаючу різницю у розмірі 768,40 грн.

Згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175 та 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність на протязі десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки свого позову. Інакше позовна заява вважатиметься не поданою і буде їй повернута.

Ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат (судового збору) може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її винесення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вжещ С.І.