пр. № 6/759/170/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шум Л.М.,

за участю секретаря Прокопенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 759/19510/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява в якій заявниця ОСОБА_2 просила суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

11.01.2019 р. до суду надійшла заява в якій ОСОБА_1 просить судовий наказ, виданий Святошинським районним судом м. Києва 06.12.2018 р. по цивільній справі № 759/19510/18, визнати таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на ті підстави, що зазначена у судовому наказі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, невідома йому особа, по відношенню до якої у нього ніколи не виникало зобов'язань, в тому числі, сплати аліментів, а тому ОСОБА_1 просив заяву задовольнити та визнати судовий наказ тиким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з'явились.

Згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.12.2018 Святошинським районним судом м. Києва був винесений судовий наказ по справі № 759/19510/18-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 (03.10.1974 р.н.) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття (ас. 11).

Згідно ч. 1 ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду про стягнення аліментів на утримання лише однієї дитини, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно надано копію свідоцтва про народження вказаної дитини.

Матеріали цивільної справи № 759/19510/18 не містять відомостей про народження у сторін інших спільних дітей, в тому числі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим судовий наказ відносно вказаної особи має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 432, 353, 354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 759/19510/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати судовий наказ Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 р. у цивільній справі № 759/19510/18, 2-н/759/528/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя: