Провадження № 2/161/3862/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» про стягнення заборгованості по заробітній платі та інших грошових виплат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в період з 1985 року по 2017 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем та з 04.09.2017 року був звільненим з ДП ««Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» (далі Підприємство) за угодою сторін. За час роботи на Підприємстві, з боку останнього йому була нарахована, проте не виплачена заробітна плата, яка, з урахуванням її індексації за липень 2015 року та компенсації за невикористану частину відпустки, становить 17503,27 грн., з яких 400 грн. відповідачем були виплачені. Зазначив, що на момент звернення до суду з даним позовом, Підприємством не було проведено зним розрахунок при звільненні, а тому, в даному випадку, також існує необхідність у відшкодуванні середнього заробітку за весь час прострочення виплати заробітної плати та індексації на нараховану та невиплачену заробітну плату. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 17103,27 грн., яка складається із: заборгованості по заробітній платі 8816,96 грн., заборгованості по нарахованій та невиплаченій індексації по заробітній платі за липень 2015 року 3109,26 грн., компенсацію за невикористану відпустку 5577,05 грн.; індексацію по заробітній платі в розмірі 2130,82 грн., а також середній заробіток за весь час затримки при виплаті заробітній платі, який за період з 05.09.2017 року по 10.07.2019 року, виходячи із розміру її заробітної плати за останні два календарні місяці роботи, становить 118628,40 грн.

До початку судового засіданні від представника позивача надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 57).

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, які містяться у матеріалах справи (а.с. 45, 53). Відзив на позовну заяви, заяви, клопотання від відповідача на адресу суду не надходили.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних письмових доказів, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в період часу з 11.01.1985 року по 04.09.2017 року. Дана обставина стверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та наказом про звільнення № 108-К/тр від 04.09.2017 року (а.с. 3, 13-20).

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пiзнiше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Установивши, що при звільненні працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №622/1626/17 від 03 квітня 2019 року.

Як вбачається з довідки ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2», у Підприємства станом на 01.01.2018 року існувала заборгованість перед ОСОБА_1 по заробітній платі в загальному розмірі 17503,27 грн., яка складається із: заборгованості по індексації за липень 2015 року 3109,26 грн., заборгованості по заробітній платі 8816,96 грн., компенсації за невикористану відпустку 5577,05 грн. (а.с. 4-5).

З виписки по банківській картці ОСОБА_1 вбачається, що 22.03.2018 року ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» проведено виплату позивачу 400 грн. заробітної плати (а.с. 12).

Таким чином, заборгованість ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» перед ОСОБА_1 по заробітній платі станом на 01.08.2019 року складає 17103,27 грн.

Будь-яких доказів виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, на момент звернення до суду з даним позовом, ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» суду надано не було.

Крім того, оскільки з вини відповідача з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі в день його звільнення, то з відповідача слід стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні.

При визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує відсутність між сторонами спору про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника - розмір заборгованості визнається відповідачем, що підтверджується відповідною довідкою, період невиплати позивачу заробітної плати з 04.09.2017 року по 10.07.2019 року (до моменту звернення до суду) складає 484 дні, середньоденний розмір заробітку позивача, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, складає 245,10 грн. (згідно розрахункових листів за серпень-вересень 2017 року середньомісячна заробітна плата склала 1960,77 грн. за 8 робочих днів), а тому до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 118628,40 грн.

(Виходячи з розрахунку: «484 робочих днів» х «245,10 грн. середньоденного заробітку («1960,77 грн.» / «8 робочих днів за серпень-вересень 2017 року»)» = 118628,40 грн.).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають до задоволення.

В свою чергу, Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача індексації на нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 2130,82 грн., суд дійшов висновку, що дана вимога до задоволення не підлягає у зв`язку із необґрунтованістю.

Так, позивачем проведено розрахунок індексації, однак до позову не додано документального підтвердження визначеної суми (порядок її визначення та детальний розрахунок). Відтак, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити відповідність визначеної позивачем суми її дійсному розміру.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь позивача слід стягнути 17103,27 грн. заборгованості по заробітній платі та 118628,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» про стягнення заборгованості по заробітній платіта інших грошових виплат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2»на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 17103 (сімнадцять тисяч сто три) грн. 27 коп.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2»на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час прострочення виплати заробітної плати в розмірі 118628 (сто вісімнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 02 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська