Справа № 128/1476/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_3, яка 23.03.2010 року на випадок своєї смерті склала заповіт, який посвідчено секретарем Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, Розборською Г.В., згідно якого визначила коло осіб, які мають право на спадщину після її смерті за заповітом, а саме: доньці - ОСОБА_2 та онуці - ОСОБА_1. Осіб, які мають право на обов'язкову частку немає.

Однак, у встановлений законом шестимісячний термін позивач не звернулась до одного із нотаріусів м. Вінниці для прийняття спадщини.

Так, місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1. Однак, позивач не проживала та не проживає за вищезазначеною адресою.

Починаючи з дня народження позивач проживала та станом на сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_2, в будинку, що належав на праві власності померлій ОСОБА_3, яка також по день смерті проживала в вищезазначеному будинку та який остання заповіла позивачеві.

Тобто, починаючи з 1990 року постійним місцем проживання позивача без реєстрації було: АДРЕСА_2.

14.05.2018 року представником позивача було подано заяву до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. Однак, 14.05.2018 року державним нотаріусом Когутницьким Є.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1.

Станом на день смерті спадкодавця позивач фактично прийняла спадщину та вступила в користування та розпорядження спадковим майном, оскільки проживала разом із померлою з 1990 року.

У позивача виникла крайня необхідність в отриманні документів про право власності на спадкове майно, однак, для законодавчого закріплення права власності на майно позивачеві необхідно здійснити державну реєстрацію такого права, що в свою чергу неможливо зробити без звернення до суду.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що вона та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім'єю в період з 27.05.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку «А», веранди «а», прибудови - «а1», літньої кухні-сараю «Б», погребу «П/Б», сараю - «б», навісу - «б1», убиральні «В», 1/2 криниці «№1», криниці - «№2», воріт з хвірткою «№3», огорожі «№4», огорожі «№5».

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно заповіту від 23.03.2010 року, посвідченого секретарем Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 11, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: земельну ділянку /пай/ заповіла своїй дочці - ОСОБА_2; житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2 заповіла своїй онуці - ОСОБА_1 (а.с. 7 -8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємицею за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3; інші особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 - відсутні.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_3, на яке претендує позивач ОСОБА_1 складається з житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2.

При зверненні представника позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, останньому було відмовлено, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та не пред'явила належних доказів фактичного прийняття спадщини. Крім того, у спадкоємця відсутні документи, які б посвідчували право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, а право власності спадкодавця не зареєстровано відповідно до законодавства (а.с. 14 - 15).

Факт володіння, користування та розпорядження за життя на праві власності будинком АДРЕСА_2 померлою ОСОБА_3 підтверджується: технічним паспортом на будинок (а.с. 9 - 13), довідкою Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 111 від 16.03.2017 року (а.с. 18), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 14.09.2018 року № 894/02-31 (а.с. 14 - 15).

Згідно довідок Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 62 від 08.02.2018 року та № 110 від 16.03.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак за даною адресою ніколи не проживала, з 07.07.1990 року фактичне місце її проживання в будинку, який належав її бабусі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та фактично вступила в ступила в спадщину після смерті бабусі, користується та розпоряджається будинком по теперішній час (а.с. 16 - 17).

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

Встановлення даного факту дає можливість позивачу ОСОБА_1 оформити спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 328, 1218, 1223, 1268 - 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 82, 200, 247, 264, 265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім'єю в період з 27.05.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку «А», веранди «а», прибудови - «а1», літньої кухні-сараю «Б», погребу «П/Б», сараю - «б», навісу - «б1», убиральні «В», 1/2 криниці «№1», криниці - «№2», воріт з хвірткою «№3», огорожі «№4», огорожі «№5».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко