Справа № 567/1570/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання звернулась ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що 13.10.1999 у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_3, яка на даний час є повнолітньою, та яка навчається у Школі-гімназії Професійна гімназія комуни Соллентуна (код навчального закладу 81997762) за спеціальністю готельна сфера за освітнім ухилом Туризм з 20.08.2018 по 07.06.2021, яка потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням оскільки вона ніде не працює, а донька не отримує стипендію.

Зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Вказуючи, що на даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись, на яке вона несе витрати, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 22.11.2018 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судове засіданні позивач та її представник не зявилися. Представник позивача подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засіданні не зявився, подав відзив у якому зазначив, що з 16.01.2015 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 від якого у них є спільна малолітня дитина, син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що його дружина ОСОБА_6, яка на даний час не працює, їхній син ОСОБА_5, та повнолітня дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_7 проживають разом зі ним та знаходяться на його повному матеріальному утриманні.

Зазначає, що він офіційно працевлаштований та працює на посаді лаборанта у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока», де отримує заробітну плату у розмірі 1185 грн. на місяць з якої вираховується 213,00 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Вважає, що запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів, є очевидно завищеним та непосильним, проте не заперечує можливість надання матеріального утримання для дочки ОСОБА_3, тому просить суд позов задовольнити частково, та визначити розмір аліментів у 1/6 частці від його заробітку (доходу], без визначення розміру аліментів, у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це просить позивач, оскільки дана вимога не відповідача нормам Закону.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат ОСОБА_8 вказав, що відзив відповідача не спростував твердження позивача та аргументи щодо суті позовних вимог, оскільки ОСОБА_3 хоча і досягла повноліття, проте відносно відповідача вона є дитиною, тому позовні вимоги заявлені позивачем повністю відповідають існуючим нормам. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-ГЮ № 083421, ОСОБА_3 народилася 13.10.1999, ОСОБА_1 вказана її матір'ю, а відповідач - батьком. (а.с.8)

З 10.03.1999 по 17.10.2011 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 17.10.2011 по цивільній справі № 2/1713/536/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - був розірваний. (а.с.9)

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 23.06.2014, що набрало законної сили 05.07.2014, по цивільній справі № 567/663/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів, з ОСОБА_9 стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 до досягнення ОСОБА_3 повноліття. (а.с.10,11)

Повнолітня донька, ОСОБА_3 навчається у Школі-гімназії Професійна гімназія комуни Соллентуна (код навчального закладу 81997762) за спеціальністю готельна сфера за освітнім ухилом Туризм з 20.08.2018 по 07.06.2021. Дані обставини підтверджуються довідкою про навчання від 03.09.2018 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 09.11.2018. (а.с.12,13,14)

З 16.01.2015 ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області шлюбі з ОСОБА_2 (прізвище до укладення шлюбу - Заїка) Н.М. (актовий запис №06), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 103509 виданим 16.01.2015. (а.с.27)

Від даного шлюбу у відповідача з ОСОБА_4 є спільна малолітня дитина, син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 147) та відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії І-ГЮ № 244137 виданого 24.12.2015 відповідач вказаний його батьком. (а.с.28)

ОСОБА_6 в період з 01.12.2015 по 30.11.2018 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Острозької міської ради де отримувала допомогу при народженні дитини - сина ОСОБА_10, дані обставини підтверджуються довідкою управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради № 2979 від 04.12.2018. (а.с.29)

ОСОБА_6, ОСОБА_5, та повнолітня дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_7 проживають разом зі відповідачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3212 від 04.12.2018 року, повторним свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 146849 від 30.06.2011 року. (а.с.30,31)

ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та працює на посаді лаборанта у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рихальський завод сухого молока», де отримує заробітну плату у розмірі 1185 грн. на місяць і сума його сукупного доходу за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року становить 4740 грн. ОСОБА_7 обставини підтверджуються довідкою про доходи № 2045 виданою 30.11.2018 року ТОВ «Рихальський завод сухого молока». (а.с.32)

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.10.1999 у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3, яка на даний час є повнолітньою, та яка навчається у Школі-гімназії Професійна гімназія комуни Соллентуна (код навчального закладу 81997762) за спеціальністю готельна сфера за освітнім ухилом Туризм з 20.08.2018 по 07.06.2021, яка потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням можливості надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо.

Також, визначаючи розмір аліментів на повнолітню доньку, суд враховує обставини, визначені у ст. 182 СК України - стан здоров'я та матеріальне становище сторін.

Суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоровя, має на утриманні неповнолітню особу, має дохід оскільки офіційно працевлаштований, не заперечує проти сплати аліментів на навчання доньки, яка не отримує стипендії, однак в меншому розмірі, так як він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі який просить позивач, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Судом не приймаються доводи відповідача щодо зменшення розміру аліментів, які просить стягувати з нього позивач, тому що на його утриманні перебуває дружина, та її повнолітня донька, оскільки відповідачем не наведено обставин, необхідності утримання повнолітніх, працездатних осіб, які мають добрий стан здоровя і мають фізичну можливість працювати та отримувати матеріальний дохід.

Водночас, судом враховуються, що рішенням суду із ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частки його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке відповідач не оскаржив, не звертався із позовною заявою про зміну розміру аліментів у звязку із народженням сина, що свідчить про його фактичну згоду і фінансову спроможність сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його непрацездатність, поганий стан здоровя, він не перебуває на обліку як безробітний і не позбавлений можливості працевлаштування для одержання необхідного доходу задля утримання осіб, зазначених ним у відзиві на позовну заяву і забезпечення достатнього рівню життя для своїх дітей.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій навчанням та супутніми витратами, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривні, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Посилання в позовній заяві на необхідність застосування до виниклих відносин вимог ст. 182 СК України про мінімальний рекомендований розмір аліментів (розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та мінімальний гарантований розмір аліментів (не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) - не є юридично спроможними, оскільки вказані норми (ч. 2 ст. 182 СК України) визначають розмір аліментів, в залежності від віку неповнолітньої дитини (до 18 років), а в даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені щодо утримання повнолітньої особи, права якої, у зв'язку з навчанням, гарантовані і регламентовані ст. 199 СК України, тому донька сторін досягнувши віку повної цивільної дієздатності, в силу закону втратила статус дитини в розумінні положень СК України, які визначають розмір аліментів.

Вирішуючи спір, судом взято до уваги принцип рівності обовязку батьків в утриманні дитини, те що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання.

Також, судом враховується, що позивач не надала конкретних розрахунків витрат доньки, які б підтвердили заявлені позовні вимоги.

Щодо прохання відповідача стягувати з нього аліменти на утримання доньки у частці від його заробітку (доходу) суд враховує, що відповідно до правил ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто, законодавством визначено виключне право стягувача аліментів обирати спосіб, у який аліменти мають бути присуджені, окрім того, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, наявність іншого утриманця у відповідача, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 900 грн. до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23 років за умови продовження навчання.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 15.11.2018, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 71, 141, 180-182, 184, 192, 196, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року до закінчення нею навчання, а саме 07 червня 2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11