27 листопада 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.
позивачки: - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на вчинення правочинів, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на вчинення правочинів. Просила надати дозвіл на вчинення нею, як законним представником правочинів щодо відчуження частини блоку 701-708 загальною площею 26,30 кв.м. (житлова площа - 12,20 кв. м. (кімната 702) в гуртожитку по АДРЕСА_1 , співвласником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (розмір частки: 65/1000 ), та щодо набуття у власність на ім я ОСОБА_3 рівнозначної частки квартири АДРЕСА_2 , за відсутності письмової згоди ОСОБА_2 на укладання вказаних правочинів.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 по 2014 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання сина з нею.
Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. На праві спільної часткової власності (розмір часток: по 65/1000) їй з сином належить кімната площею 12,2 кв.м. у гуртожитку по АДРЕСА_1 . Вказану кімнату у гуртожитку вона вирішила продати, надавши при цьому сину частку в придбаній нею квартирі по АДРЕСА_3 . Однак , згоду на укладання відповідних правочинів відповідач не надає.
Так, 31.05.2019р. органом опіки та піклування (розпорядження міського голови від 31.05.2019р. № 545-р.) їй надано дозвіл на вчинення правочинів щодо відчуження кімнати у гуртожитку, частка якої належить сину, та щодо набуття у власність на ім`я сина частки квартири АДРЕСА_2 . Після цього, звернулася до приватного нотаріуса з метою підготовки відповідних правочинів, однак, договори не можуть бути оформлені з причин неявки відповідача, який є однією із сторін угод - підписантом, як батько неповнолітнього ОСОБА_3 .
Відповідач підстав відмови від підписання правочинів не називає, від оформлення договорів ухиляється, чим перешкоджає сину в реалізації його права на покращання житлових умов. Безпідставне заперечення відповідачем вчиненню зазначених угод, укладання яких, в першу чергу, поліпшить житлові умови дитини, змушує її звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився повторно, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом поміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду про виклик його у судове засідання, та направленням рекомендованої кореспонденції за останнім відомим місцем реєстрації проживання. Причину неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не подав, з заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався.
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі , який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року розірвано . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за рішенням суду залишений на проживанні з матір`ю.
З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 19, зареєстрований Липненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
З оглянутого свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 11464062 від 24.10.2013 р. підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності (розмір часток: по 65/1000) належить кімната площею 12,2 кв.м. у гуртожитку по АДРЕСА_5 . Розпорядженням міського голови від 31.05.2019р. № 545-р. ОСОБА_1 надано дозвіл на вчинення правочинів щодо відчуження частини блоку 701-708 (кімната АДРЕСА_6 , частка якої належать малолітньому ОСОБА_3 , 2007 р.н., за умови одночасного набуття у власність на ім`я дитини ОСОБА_3 рівноцінної частки квартири АДРЕСА_2 Рівному та щодо набуття у власність на ім`я сина частки квартири АДРЕСА_2 .
Встановлено, що ОСОБА_1 набула у власність квартиру № НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу р.№1040 від 06.08.2018 р., в АДРЕСА_2 , що підтверджується оглянутим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133277514 від 06.08.2018 р.
Ст. 150 СК України зобов`язує батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до положень ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до Конвенції ООН про права дитини (ратифікована постановою Верховної Ради України 21.02.1991 року, набрана чинності в Україні з 27.09.1991 року), кожна дитина незалежно від її віку має право на належний рівень життя. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до статті 177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, яке належить малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування (частина 2 ст. 32 ЦК України ). Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що ОСОБА_2 , як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ухиляється від виконання свого обов`язку щодо надання письмової згоди, як батько дитини, на вчинення правочину по набуттю неповнолітньою особою у власність нерухомості. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що укладання вищевказаних правочинів спрямоване на поліпшення житлових умов неповнолітньої дитини, на вчинення яких позивачкою отримано відповідний дозвіл, а відповідач від оформлення договорів ухиляється, користуючись при цьому своїми батьківськими правами всупереч інтересам дитини, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - вирішив: Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. Надати дозвіл на вчинення ОСОБА_1 , як законним представником ОСОБА_3 , правочинів щодо відчуження частини блоку 701-708 загальною площею 26,30 кв.м. (житлова площа - 12,20 кв. м. (кімната 702) в гуртожитку по АДРЕСА_1 , співвласником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (розмір частки: 65/1000 ), та щодо набуття у власність на ім`я ОСОБА_3 рівнозначної частки квартири АДРЕСА_2 , за відсутності письмової згоди ОСОБА_2 на укладання вказаних правочинів. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.02.2007р. Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області. Відповідач: ОСОБА_2 , знятий з реєстрації, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено - 02.12.2019 р. Суддя: О.В.Панас