БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/131/19
Справа № 356/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.,

з участю секретаря Бейгул Л.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) 15.01.2019 року звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 25.07.2006 року отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://www.privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою».

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 30.09.2018 року має заборгованість у розмірі 51883,23 грн., яка складається з наступного: 7034,59 грн. заборгованість за кредитом; 41901,82 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2446,82 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 51883,23 грн. за кредитним договором № б/н від 25.07.2006 року та 1921,00 грн. судових витрат.

08.02.2019 року ухвалою Березанського міського суду Київської відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 25.02.2019 року.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не зявився, до позовної заяви ним додано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.6).

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Київській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_1 25.02.2019 року за вх. № 609 до канцелярії суду подала клопотання про застосування строків позовної давності, яке вона підтримала в судовому засіданні.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.07.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею, перебіг позовної давності у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» розпочався від дня, коли у нього виникло право предявити вимогу про виконання зобовязання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості останній раз сплата по картковому рахунку здійснювалася в листопаді місці 2011 року. З цього часу позивачем не вживалось жодних дій по стягненню з відповідача боргу. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливала і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії картки. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14.

Таким чином, як вказує відповідач, правові наслідки порушення нею умов договору настали з моменту невиконання даного договору, а саме в листопаді 2011 року. З цього ж часу розпочався перебіг позовної давності, який сплив в листопаді 2014 року. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, пропустивши строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права. Зважаючи на викладене вище, відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї в повному обсязі у звязку з пропущенням строку позовної давності.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено.

Відповідно до ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» . Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк», що додана позивачем до позовної заяви (а.с. 23-24).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.07.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.07.2006 року ОСОБА_1 станом на 30.09.2018 року має заборгованість у розмірі 51883,23 грн., яка складається з наступного: 7034,59 грн. заборгованість за кредитом; 41901,82 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2446,82 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобовязання, які деталізують обовязок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у Постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобовязання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів щомісячними платежами впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Тобто, враховуючи те, що останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 25.07.2006 року ОСОБА_1 було зроблено 11.11.2011 року (а.с. 8), а позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості 15.01.2019 року, останнім пропущено строки позовної давності.

Згідно з ч. 3 та. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до винесення судом рішення, і вказана заява є обґрунтованою, суд вважає, що існують підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. 12, 81, 76,77, 80, 263, 265 ЦПК України, ст. 253, 257, 256, 261,267, 526, 530,549, 634,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1Д, , до ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, про стягнення заборгованості, відмовити.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Київський апеляційний суд через Березанський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде виготовлений 05 березня 2019 року.

Суддя Г. К. Голік