Справа № 640/957/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

"16" січня 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, особа щодо якої застосуються заходи забезпечення позову (відповідач)- ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме на: квартиру АДРЕСА_1; нежитлове приміщення, цокольного поверху НОМЕР_3 - місце для паркування загальною площею 16,7 кв.м. в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви посилається на те, що він буде звертатися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за розпискою від 20.01.2015 року у сумі 2 815 384 грн. 20 коп., три відсотки річних 252 227 грн. 57 коп., а всього 3 067 611 грн. 77 коп. Згідно з розпискою позика бралась позичальником на один рік, тобто до 20.01.2016 року. Він має реальні побоювання, що ОСОБА_2, отримавши позов, здійснить відчуження належного йому майна, оскільки відповідач до теперішнього часу не повернув грошові кошти, від будь-яких зустрічей та перемовин відносно виконання договору відповідач ухиляється. Накладення арешту не порушить прав та інтересів відповідача, ціна позову є значною, вид забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами, тому забезпечення позову є необхідним, забезпечить ефективне поновлення поновлення порушених прав заявника, а невжиття таких заходів зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розпискою від 20.01.2015 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 100000 доларів США, які зобов'язався повернути до 20.01.2016 року, однак які до теперішнього часу не повернув.

ОСОБА_1 зазначив, що буде звертатись з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за розпискою від 20.01.2015 року у сумі 2 815 384 грн. 20 коп., три відсотки річних 252 227 грн. 57 коп., а всього 3 067 611 грн. 77 коп.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартиру НОМЕР_4 загальною площею 150,4 кв.м., житловою площею 93,4 кв.м. (вартістю 309514 грн) та нежитлове приміщення, цокольного поверху НОМЕР_3 - місце для паркування загальною площею 16,7 кв.м. в літ. «А-9», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані за ОСОБА_2

Вивчивши подану заяву, зазначені аргументи, враховуючи ціну позову 3 067 611,77 грн., наявність спору між сторонами, предмет вимог, відповідність та співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, суд доходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке зареєстровано за відповідачем, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення позову не вбачається, оскільки зазначений засіб забезпечення позову не впливає на можливість відповідача володіти та користуватися цим майном.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що зареєстрована за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

З метою забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, цокольного поверху НОМЕР_3 - місце для паркування загальною площею 16,7 кв.м. в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстровано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Заявник (позивач) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: АДРЕСА_2

Особа, щодо якої застосуються заходи забезпечення позову (відповідач) - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1

Строк пред'явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвалу складено та підписано 16.01.2019 року.

Суддя