Справа № 428/2606/19
Провадження №2-о/428/247/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення права власності в порядку спадкування за законом.

Розглянувши матеріали вищевказаної цивільної справи суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як розяснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1, являється спадкоємцем першої черги спадкодавця ОСОБА_2 та мешкала постійно з нею на момент смерті. Однак, нотаріусом було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що наявний спір про право, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, суд зауважує, що посилання заявника ОСОБА_1 щодо належності зазначеної заяви до справ окремого провадження на підставі п. 1 ППВСУ №5 від 31.03.1995р. не можуть бути взяті до уваги, оскільки заявник ОСОБА_1 не являлась власником спадкового майн і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 258-260, 293, 315, 353-354 ЦПК України , суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя