Дата документу 15.01.2019 Справа № 320/400/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/400/16-ц
Провадження №22-ц/807/44/19
Головуючий в 1-й інстанції - Іваненко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.
суддів:Крилової О. В., Онищенко Е. А.,
секретарСеменчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Ременюк Тетяни Олександрівни на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 грудня 2016 року скасовано заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року позов задоволено.

У жовтні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 у зв'язку з нововиявленими обставинами. В заяві зазначала, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 320/400/16-ц від 28 серпня 2017 року задоволено в повному обсязі позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором: заборгованості за кредитом - 26350,00 доларів США; заборгованості за відсотками - 6499,21 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1273,50 доларів США; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1926,99 доларів США. Проте, відповідно листа - відповіді НБУ «Щодо інформації з реєстру позичальників», станом на 03.10.17 року у ЄІС «Реєстр позичальників» відображено прострочену заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № Ж325/6-К, на суму 10 529,65 доларів США, дата виникнення простроченої заборгованості - 12.06.2012р., дата останньої зміни даних 08.09.2017 року. Тобто, відповідно до офіційної інформації НБУ, який є органом нагляду за діяльністю комерційних банків України, сума загальної простроченої заборгованості по кредитному договору, більш ніж вчетверо менша ніж заявлено в позовній заяві та стягнуто за рішенням суду. Інформація про реальний розмір заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ «Укрсоцбанк» не була відома заявнику, оскільки станом на дату винесення судового рішення від 28 серпня 2017 року, відповідь з Національного банк України ще не була отримана. Вважає, що заявлена ПАТ «Укрсоцбанк», і задоволена судом позовна вимога про стягнення заборгованості в сумі 36 049,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2015 року становить 860 149,24 грн. є безпідставною, оскільки ґрунтується лише на твердженні позивача і суперечить офіційній інформації Національного банку України та фактичним проплатам. Посилаючись на зазначені обставини, заявниця просила суд відкрити провадження про перегляд цивільної справи № 300/400/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за нововиявленими обставинами та відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувавши рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 320/400/16-ц від 28.08.2017 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2018 року заяву ОСОБА_6 до позивача ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільної справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено. Скасовано рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/400/16-ц від 14.04.2016 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Ременюк Т.О. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що наданий заявником ОСОБА_6. інформаційний лист з Національного банку України, щодо інформації з реєстру позичальників не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки інформація внесена до реєстру позичальників є правом банку та функціонує на добровільних засадах. Що стосується суті спору, то апелянт зазначає, що наявність невиконаних зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту - підтверджується розрахунком заборгованості; твердження викладені в судовому рішення, щодо недоведеності отримання ОСОБА_6 кредитних коштів в валюті долар є необґрунтованими; твердження суду, щодо ненадання позивачем належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, наданого ОСОБА_6., вона заперечує проти апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк», просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, рішення суду першої інстанції мотивованим та обґрунтованим, а встановлені в рішенні фактичні дані, такими що відповідають дослідженим доказам та матеріалам справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 423 ЦПК - істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Такими підставами (юридичний факт) є встановлений та визнаний кредитором - ПАТ «Укрсоцбанк» інший розмір зобов'язання (заборгованості) за кредитним договором №Ж325/6-к від 07.02.2007 року перед ПАТ «Укрсоцбанк», проте не сам доказ - отриманий лист, як вказує в запереченні на заяву про перегляд ПАТ. Зміст та розмір зобов'язання та правовідносини за кредитним договором виникли між самим ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачкою, розмір зобов'язання встановлюється кредитором, нараховується самим кредитором отже фактичний розрахунок зобов'язання визнаного ПАТ «Укрсоцбанк» на час розгляду спору був іншим (зміст листа), водночас, представник, надавши інший розмір зобов'язання в процесі, діяв від імені ПАТ «Укрсоцбанк» та не мав повноваження на зміну суми зобов'язання визнаного ПАТ в іншому розмірі. Отже, обставини, наведені в листі, щодо іншого розрахунку - існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, оскільки від ПАТ «Укрсоцбанк» діяв представник та надав свій розрахунок; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду та спростовують обставини, встановлені на час розгляду справи та мають важливе значення для розгляду справи. Наявність іншого розміру заборгованості (нарахованого самим кредитором ПАТ «Укрсоцбанк», про що вказує зміст листа) вказує на відсутність погодження самим банком ПАТ «Укрсоцбанк» дій свого представника.Правовідносини між відповідачем та ПАТ «Укрсоцбанк» виникли на підставі кредитного договору № Ж325/6-к від 07.02.2007 року та предметом договору визначені грошові кошти в сумі 40 800 доларів надані на строк до 05.02.2027 року, але які фактично були отримані не в валюті, а в гривневому еквівалентному розмірі - 206 040,00 грн. Відповідачем за наданими до суду квитанціями було сплачено до каси банку суму в гривні, яка не врахована при розрахунку позивачем, на загальну суму - 94 572,87 грн. З 06.03.2007 року додатково погашено відсотки відповідачем за квитанціями на суму екв. - 9 807,09 дол. не враховані банком за період з 6.07.2011 року по 8.11.2013 року та додатково наданих відповідачем під час судового засідання: 08.11.2013 - екв. 498 доларів, 09.09.2013 - екв. 20 доларів, 09.09.2013 екв. 485 долл ; 09.08.2013 екв. 505.00; 10.07.2013 екв. 492.00; 10.06.2013 екв. 512; 09.04.2013 екв. 513; 08.01.2013 екв. 347; 07.12.2012 екв. 686.66; 06.11.2012 екв. 523; 10.10.2012 екв. 513; 10.09.2012 екв. 528.45; 03.08.2012 екв. 529.65; 10.07.2012 екв. 520; 09.04.2012 екв. 537.43; 12.03.2012 екв. 517.00; 10.02.2012 екв. 542.00; 10.01.2012 екв. 442.00; 10.10.2011 екв. 359.78; 6.09.2011 екв. 372; 6.07.2011 екв. 360 доларів США. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 07.02.2007 року звернулася з заявою про видачу готівки у сумі 40800,0 доларів США, еквівалент у гривні - 206040,00 грн. Згідно Розпорядження на перерахунок коштів було вирішено надати їй довгостроковий споживчий кредит. 07.02.2007 року між ОСОБА_6 та АКБ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір на отримання 40800,0 доларів США, еквівалент у гривні - 206040,00 грн. з кінцевим терміном погашення 05.02.2027 року. Всупереч ст. 549 ЦК та відсутності облікової ставки НБУ, застосованої ПАТ для розрахунку іноземної валюти, розрахунок Позивача є таким, що не відповідає Закону, пеня нарахована в іноземній валюті, як на суму відсотків так й основного зобов'язання не підлягає стягненню. Позивач, звертаючись з позовною заявою до суду, надав розрахунок заборгованості відповідача за кредитом, який складає 26 350 доларів США. Відповідачем надані письмові докази - квитанції з відмітками банку, якими підтверджується сплата платежів за кредитом у національній валюті України. При співставленні дати та суми платежів за цими квитанціями судом встановлено, що ці платежі не зазначені в розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором. Суду не надано доказів отримання ОСОБА_6 саме валюти в розмірі 40 800 доларів США, а не гривневого еквіваленту цієї суми. Позивачем також не надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором з урахуванням коштів, докази перерахування яких Банку надано відповідачем в судовому засіданні, тому суд, відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України вважає відсутньою заборгованості відповідача перед позивачем. У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Оскільки позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем за кредитним договором саме 40 800 доларів США, а відповідач наполягає на отриманні за зазначеним кредитним договором саме грошової одиниці України - гривні в сумі 206 040 гривень, суд вважає не доведеним позивачем отримання відповідачем за кредитним договором саме валюти. У мотивувальній частині судового рішення, яке ухвалено за наслідками розгляду справи, що переглядається, наведені розрахунки заборгованості за процентами за кредитним договором із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ станом на 14.12.2015 року. Судове рішення суду від 14.04.2016 року мотивоване розрахунками заборгованості, наданими представником банку, однак згідно наданих копій квитанцій, в даний розрахунок не включені платежі, які були проведені банком та сплачені ОСОБА_6, в матеріалах справи відсутні висновки щодо обґрунтованості, правильності розрахунку заборгованості, доведеності розміру заявлених грошових вимог, наявності доказів, що їх підтверджують.

З висновками наведеними в рішенні суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитись виходячи з наступного.

Підставою для задоволення заяви про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами, став лист Національного банку України від 03 жовтня 2017 року за №20-0009/67659 «Щодо інформації з реєстру позичальників», відповідно до якого станом на 03 жовтня 2017 року прострочена заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №Ж325/6-к від 07.02.2007 року складає 10529,65 доларів США. Вказана сума заборгованості значно менша, між та, яка стягнута за рішенням суду, а тому, на думку суду першої інстанції, ці обставини вказують на недостовірність розміру заборгованості, неузгодженість суми боргу за кредитним договором, яка існувала реально на час розгляду справи і яка була наведена в розрахунках представника банку, який брав участь у справі. Дані обставини визнані судом нововиявленими.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинамипереоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та (або) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Розмір заборгованості за кредитом визначений в листі Національного банку України від 03 жовтня 2017 року за №20-0009/67659 «Щодо інформації з реєстру позичальників» не є в розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України нововиявленою обставиною, а є лише доказом, який відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не оцінювався судом, однак стосується обставин, що були встановлені судом, а тому не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всі інші доводи заявника ОСОБА_6та її представника є доводами по суті спору і не можуть оцінюватись зараз апеляційною інстанцією оскільки спір між сторонами було вирішено і рішення у справі набрало законної сили і підстави для його перегляду за нововиявленими обставинами, як зазначено вище, відсутні.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, оскаржуваним рішенням як відповідно до мотивувальної так і резолютивної частини, суд скасував уже скасоване заочне рішення у цій справі від 14.04.2016 року яке ще ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.12.2016 року було скасовано, і вже рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року позов задоволено.

У зв'язку з викладеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Ременюк Тетяни Олександрівни задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 січня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

Е. А. Онищенко