"16" січня 2019 р.
справа № 642/6055/18
провадження 2/642/67/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
16 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В. В.
за участю секретаря Самотой М.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по пров. Кобзарському у м. Харкові, мотивуючи тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Харків, пров. Кобзарський, будинок № 2 на підставі договору купівлі - продажу від 16 вересня 1978 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської нотаріальної контори ОСОБА_3.
7.08.1998 року його донька ОСОБА_4 вийшла заміж за відповідача ОСОБА_2 Після одруження, 13.08.1998 року відповідач зареєструвався та заселився в його будинку. В 1999 році відповідач пішов від доньки, виїхав з будинку, забравши всі свої речі. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року їх шлюб було розірвано. З тих пір, майже двадцять років, відповідач житловим приміщенням в будинку не користується, не виконує обовязки по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг. В звязку з подорожчанням вартості всіх комунальних послуг та завдяки тому, що відповідач зберігає реєстрацію в будинку, який є його власністю, у нього виникли матеріальні труднощі сплачувати ще за одну особу. На теперішній час він не має можливості скористатися правом для оформлення субсидії, так як не може надати відомості про зареєстровану у нього особу, про її доходи. Те що відповідач зареєстрований у даному будинку, не дозволяє йому розпоряджатися на власний розсуд своїм майном, що значно обмежує його законні права, тому він змушений звернутися до суду.
В судове засідання позивач не зявився, але звернувся до суду з заявою з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі не явки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином., у судове засідання не прибув, про причину неявки не повідомив.
Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У звязку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Судом встановлено, що 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Харків, пров. Кобзарський, будинок № 2 належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 16 вересня 1978 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5413. (а.с.4-5).
7.08.1998 року його донька ОСОБА_4 вийшла заміж за відповідача ОСОБА_2 Після одруження, 13.08.1998 року відповідач зареєструвався та заселився в його будинку. В 1999 році відповідач пішов від доньки, виїхав з будинку, забравши всі свої речі. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року їх шлюб було розірвано. Ці обставини підтверджуються копією паспорта ОСОБА_4 серії ММ № 479335 виданий Ленінським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області від 06.03.2000 ( а.с.12).
Згідно копії домової книги в будинку № 2 по пров. Кобзарському в м. Харкові зареєстрований колишній зять позивача - відповідач ОСОБА_2 (а.с.7-8).
З тих пір, майже двадцять років, відповідач житловим приміщенням в будинку не користується, не виконує обовязки по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг.
До теперішнього часу відповідач значиться зареєстрованим в будинку позивача, хоча там не проживає
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-83, 130,141, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Ленінського районного суду м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов