справа № 489/4215/17 провадження №2/489/923/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Як на підставу позовних вимог позивач вказала, що вона є власником вказаної квартири в якій зареєстрована ОСОБА_2 Проте, з 2012 року відповідач в квартирі не проживає, не бере участь в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги.

Посилаючись на викладене, а також те, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі заважає позивачу реалізувати своє право користування належним чином, так як має намір розпорядитися своїм правом власності, позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належною їй на праві власності вказаною квартирою.

02.11.2017 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення у справі № 489/4215/17 (провадження № 2/489/2191/17), яким визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду від 30.01.2019, скасовано вказане заочне рішення та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У своїх заявах представник позивача адвокат Бараненко Д.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а представник відповідача адвокат Бєлова Р.В., просила відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов до наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2002, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Барсковою Л.Є. та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 17767.

На момент укладення договору купівлі-продажу квартири прізвище позивача було « ОСОБА_4 » та змінено у зв`язку із одруженням 31.08.2004 на прізвище « ОСОБА_5 » , що підтверджується копією Свідоцтва про одруження, виданого 31.08.2004 Корабельний РУЮ у м. Миколаєві.

Згідно відомостей Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 19.09.2017 № 19.02.02.10/1367/17, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки ЖБК «Батьківщина» від 01.09.2017 № 10 в квартирі крім позивача в квартирі змайстровані доньки ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, ОСОБА_3 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , яка вселилася та проживала у спірній квартирі як члени сім`ї власника.

Факт не проживання відповідача з 2012 року за адресою реєстрації, крім викладеного в позовній заяві і пояснень представника позивача, підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 31.08.2017, згідно якого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт того, що ОСОБА_2 з 2012 року по час складення акту не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також копіями розрахункових книжок, згідно яких комунальні платежі сплачує лише позивач.

У ході розгляду справи встановлено, що на розгляді Ленінського районного суду міста Миколаєва знаходився інший спір за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 (онук позивача), інтереси якого представляла ОСОБА_2 (мати вказаного відповідача), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.05.2019 (справа №489/864/18) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.08.2019 вказане рішення скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з інших підстав, а саме зміни власника спірної квартири, у зв`язку із чим ОСОБА_3 є неналежним позивачем.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2018 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності у розмірі 1/1 частки за ОСОБА_11 .

Таким чином з 07.09.2018 ОСОБА_3 не є власником спірної квартири, а тому на день постановлення рішення по справі ОСОБА_12 є неналежним позивачем, оскільки не мала права на звернення з позовом про визнання осіб, які зареєстровані в цій квартирі, такими, що втратили право користування нею.

Таким чином вказане рішення, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, має преюдиційний характер для вирішення даного спору, оскільки встановлені ним обставини не підлягають повторному доказуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ними і ведуть з ними спільне господарство.

В силу частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини другої статті 405 ЦК України на вимогу власника цього приміщення за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше одного року та відсутність поважних причин такого непроживання.

Тобто правом на звернення з вимогами про визнання особи (члена або колишнього члена сім`ї) такою, що втратила право на проживання на підставі положень статті 156 ЖК України, статті 405 ЦК України, наділений виключно власник житлового приміщення.

В силу положень статей 4, 5 ЦПК України та статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних цивільних прав або інтересів у спосіб, визначений законом.

Саме на позивача процесуальний закон (статті 12, 81 ЦПК України) покладає обов`язок довести, що він наділений право на звернення до суду, оскільки його права та (або) інтереси порушені або не визнаються відповідачем, з огляду на положення статті 156 ЖК України, статті 383, 405 ЦК України, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги, вона має довести, що є власником спірного житлового приміщення, та факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 405 ЦК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Враховуючи наведені норми закону та те, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем за встановлених вище судом обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав за вдоволення призовних вимог, оскільки на момент постановлення цього рішення не мала права на звернення з позовом про визнання відповідача, яка зареєстрована в спірній квартирі, такою, що втратила право користування нею.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Повний текст судового рішення складено 14.11.2019

Суддя І.В.Коваленко