Провадження № 2/760/2537/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Голдицької-Тімофєєвої К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 03.08.2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить:

зняти арешт з житлового приміщення - квартири, загальною площею 42,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, згідно розпорядження Солом`янської РДА у м. Києві № 795 від 15.11.2017 р., ОСОБА_2 була визначена наймачем житлового приміщення (квартири), загальною площею 42,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності № 47632 від 31.05.2018 р., виданого відділом приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві, зазначена вище квартира належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї: позивачу - ОСОБА_1 та сину відповідача - ОСОБА_3 (2005 р.н.).

13.06.2018 р., після звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно департаменту з питань реєстрації виконавчого органу КМР (КМДА) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, було отримано відмову у державній реєстрації права власності на квартиру за № 41589140 по тій причині, що відповідно до встановлених пошуків в Єдиному реєстрі заборон відчужень нерухомого майна, наявний активний запис, а саме арешт на квартиру за іншою особою, що унеможливлює проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві накладено арешт згідно постанови АЕ № 665201 від 11.04.2005 р. Власником зазначена мати відповідача - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після звернення до ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, 02.07.2018 р. було повідомлено, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебувають (завершені понад 3 роки), строк зберігання матеріалів виконавчого провадження завершився, у зв`язку з чим його матеріали були знищені. ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві не має можливості зняти арешт з квартири, оскільки законодавством не передбачено порядок зняття арешту у виконавчих провадженнях, матеріали яких є знищеними.

Таким чином, накладений арешт порушує право власності позивача на його частку в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що стало підствою для звернення до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03.08.2018 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 10.08.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином. 02.12.2019 р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, а розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову.

Представник третьої особи Солом`янського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надійшло.

Суд, врахувавши доводи позивача та подану заяву про розгляд справи за його відсутності, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 р., позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що згідно розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.11.2017 р. № 795, було визначено ОСОБА_2 наймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 двокімнатної ізольованої квартири 63 , житловою площею 28,0 кв.м., у зв`язку зі зняттям з реєстрації наймача ОСОБА_5 та за родинною згодою.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.2018 р. Відділом приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 31.05.2018 р. № 47632, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, спільної часткової власності гр. ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в рівних частках.

Вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в зв`язку з реєстрацією шлюбу двічі змінювала прізвище.

Так, гр. ОСОБА_2 23.08.2008 р. зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_7 , в зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області;

гр. ОСОБА_2 31.07.2016 р. зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_10 , в зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 24.09.2008 р.

Встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_12 Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 41589140 від 13.06.2018 р., відмовлено ОСОБА_2 у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав того, що відповідно до встановлених пошуків в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявний активний запис, а саме: арешт на зазначену квартиру, за іншою особою, що унеможливлює проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 190999247 від 02.12.2019 р., вбачається, що власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

На підставі постанови АЕ 665201 від 11.04.2005 р. Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1917025.

Гр. ОСОБА_4 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 .

Згідно даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 10.07.2915 р. повторно, гр. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 665201 від 11.04.2005 р., державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Роєнко Р.В. було накладено арешт на майно та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з примусовим виконання виконавчого листа № 2-1301, виданого 03.09.2002 р. Солом`янським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 на користь КП УЖ Солом`янського району м. Києва боргу в сумі 8492,40 грн.

Листом за Вих. № 66527 від 02.07.2018 р., Солом`янський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо зняття обтяження в зв`язку зі смертю боржника, повідомив наступне.

Так, перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 02.07.2018 р. відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 у відділі не перебуває.

Перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено наявне обтяження за реєстраційним номером 1917025 від 25.04.2005 р. Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова, АЕ 665201, 11.04.2005, Відділ державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, вх. 935 від 25.04.2005, вих. 630/26 від 11.04.2005 Виконавець Роєнко Р.В .

Як вбачається з дати реєстрації обтяження, та тої обставини, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебувають (завершені понад 3 роки), відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно з п. 9.10 Порядку, виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищеними.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно довідки, виданої Комунальним концерном «Центр Комунального Сервісу» від 01.10.2019 р. №02/09/04-1047, за адресою: АДРЕСА_1 , борг попередніх періодів станом на 30.09.2019 р. становить: -7218,96 грн., тобто відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним.

Позивачем підтверджено належними доказами, що наявність арешту майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві серії АЕ № 665201 від 11.04.2005, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.04.2005 за №1917025, порушує права позивача, як власника спільної часткової власності на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази ніким не спростовані.

Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що у Солом`янському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_4 , наявність арешту (обтяження), накладеного на квартиру, створює перешкоди у здійсненні позивачем його права майно у спільній частковій власності та реалізації його законних прав та інтересів, як власника, тому, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з нерухомого майна, а саме: з квартири АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Звільнення майна з-під арешту є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребує.

Керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 316, 319, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві серії та номер АЕ №665201 від 11.04.2005, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1917025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір