ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2395/19 Справа № 210/4733/18 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Ступак С.В. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 30 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( надалі - ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» ) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом тривалого часу 14 років 7 місяців на різних посадах у шкідливих умовах виробничого середовища на підприємстві відповідача. Шкідливі умови виробничого середовища стали причиною виникнення у нього професійного захворювання та втрати 20% працездатності. Просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 117845 грн. без утримання податків з фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на його користь з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано відсутність доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, її розмір визначений без урахування засад розумності та виваженості.

Також вважає, що судом не взято до уваги роботу позивача на іншому підприємстві із дією шкідливих факторів виробничого середовища. Судом не взято до уваги, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори на виробництві, свідомо продовжував працювати. Судом не враховано не доведення факту порушення відповідачем законодавства про працю

У відзиву на апеляційну скаргу,. Представник позивача - адвокат ОСОБА_2, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на різних посадах загалом 14 років 7 міс (а.с. 18-29).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу державної установи «Український НДІ промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 06 квітня 2017 року № 435 ОСОБА_1 було встановлене професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (токсикоз-пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група «В». Легенева недостатність другого ступеня. (а.с.34-35)

Згідно Акту № 5 розслідування хронічного професійного захворювання від 27.04.2017 року вбачається, що позивач працюючи електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування, дільниці з ремонту металургійного устаткування коксохімічного виробництва електрокущевого цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під дію водню ціаніду, фенолу, кислоти сірчаної, аміаку, сірчаного ангідриду, сірководеню, нафталіну, бензолу, вуглицю оксиду, азоту оксиду, пилу, показники яких перевищували норматив значення через недосконалість робочих місць.

Пунктом 17 вказаного Акту встановлено причини виникнення професійного захворювання, вміст водню ціанід, фенол, кислота сірчана, аміак, сірчаний ангідрид, сірководень, нафталін, бензолу, вуглицю оксид, азот оксид, пил в повітрі робочої зони, що перевищувала гранично - допустимий рівень.

Рішенням лікувальної-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 08 грудня 2016 року, позивачу встановлено діагноз: сидеросилікоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої - другої ст. ЛН другого ст., яке за матеріалами розслідування було визнано професійним захворюванням (а.с.21).

Висновком медико-соціальної експертної комісії МСЕК від 18.07.2017 року, вперше ОСОБА_1 визначено ступень втрати професійної працездатності 20% по хронічному обструктивному захворюванню легень ( а.с.10).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду, вважає його законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпеченнябезпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України занаявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відсутність підстави для відшкодування позивачу шкоди у зв'язку із професійним захворюванням такими, що не відповідають законодавству.

Як видно з акту розслідування причин виникнення у позивача хронічного професійного захворювання від 27 квітня 2017 року, встановлено що позивач працюючи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під вплив та дію токсичних речовин та пилу, показники яких перевищували нормативи в повітрі робочої зони. ( а.с.15).

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця.

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я професійним захворюванням ОСОБА_1 пов'язано з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з 18.07.2017 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності, питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у зв'язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування. Позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, переносить фізичні страждання, що позбавляє нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням та дотриманням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров'ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров'ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров'я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Судом врахована ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили. Колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, період роботи на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 14 років 7 міс., із загального стажу роботи у шкідливих умовах праці -19 років 10 міс., відсоток втрати професійної працездатності вперше 20%, вважає, що визначений судом розмір компенсації моральної шкоди в сумі 20000 грн. є виваженим та справедливим.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення суду складено 17 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: