КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Провадження №22-ц/824/3243/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2019 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Журби С.О.,

за участі секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: AS «PrivatBank» про поділ майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила розділити майно подружжя, визнати за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в розмірі 287 407,40 EUR, визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в розмірі 12 592,60 EUR.

Одночасно з поданням позовної заяви представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що предметом позову є грошові кошти значного розміру, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 300 000,00 EUR, що знаходяться на рахунку в AS «PrivatBank» (Єдиний реєстраційний номер 1, юридична адреса: вул. Муйтас, 1, Рига LV-1134): № НОМЕР_1 - згідно з Договором № SAMRI34859 вкладу в субординований капітал банку від 16.08.2013 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року заяву задоволено частково.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в розмірі 287 407,40 EUR, що знаходяться на рахунку в AS «PrivatBank» (Єдиний реєстраційний № 1, юридична адреса: вул. Муйтас, 1, Рига LV-1134): № НОМЕР_1 - згідно з Договором № SAMRI34859 вкладу в субординований капітал банку від 16.08.2013 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати як незаконну, необґрунтовану, постановлену з порушенням вимог процесуального права та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі спірної ухвали.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час накладення арешту на вказані грошові кошти, позивач та представник позивача не повідомили суду обставини, що мають суттєве значення для справи. Зокрема те, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.02.2016 року по справі №760/15287/15ц задоволено частково позов Загородньої до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Рішенням суду визнано особистою приватною власністю ОСОБА_5 грошові кошти, вкладені в субординований капітал AS «PrivatBank» в розмірі 300 000 євро. В подальшому, 04.10.2017 року Апеляційним судом м. Києва вказане судове рішення було скасовано та ухвалене нове про відмову в задоволенні позову.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала можливим розглянути справ за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття даного способу забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову

Згідно з п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3звернулась до суду з даним позовом, в якому просила розділити майно подружжя, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунку в AS «PrivatBank» (Єдиний реєстраційний № 1, юридична адреса: вул. Муйтас, 1, Рига LV-1134): № НОМЕР_1 - згідно з Договором № SAMRI34859 вкладу в субординований капітал банку від 16.08.2013 року.

Отже, між сторонами дійсно існує спір, а метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, не свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд не входить в обговорення питання щодо обґрунтованості заявлених вимог, такі обставини підлягають дослідженню судом першої інстанції під час розгляду справи по суті, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду та порушення судом норм процесуального права, є необґрунтованими, висновків суду про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач ТаргонійД.О.

Судді: Приходько К.П.

Журба С.О.