Дата документу 27.02.2019 Справа № 320/7338/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/7338/17 Головуючий у 1 інстанції Колодіна Л.В.
Провадження № 22-ц/807/450/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку та земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку та земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві особистої власності на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 02.12.2014 року належать 11/25 частин житлового будинку №2, по вулиці Мечникова, м. Мелітополь, Запорізької області, що складається у житловому будинку «Ж-2» з коридору 1-1, площею 2,2 кв.м., кухні, 1-2, площею 9,8 кв.м.. санвузла 1-3, площею 6,1 кв.м., сходиного маршу 1-5, площею 2,8 кв.м., сходиної клітки -1-6, площею 5,5 кв.м., кімнати 1-7, площею 10,8 кв.м., тераси 1-8, площею 2,2 кв.м., гардеробної, 1-9 площею 3,5 кв.м., кімнати 1-10 площею 10,6 кв.м., козирку до житлового будинку «Ж-2», загальною площею 53,5 кв.м., жилою площею 21,4 кв.м., та складають 44 відсотка від всього домоволодіння, зареєстрованого за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2009 року. Дана частина житлового будинку значиться як квартира № 1 (окрема поштова адреса).

ОСОБА_3, також, на праві особистої власності на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 02.12.2014 року належать 14/25 частин житлового будинку № 2, по вулиці Мечникова, м. Мелітополь, Запорізької області, що складаються з гаража 1-4, площею 19,7 кв.м. у житловому будинку «Ж-2», житлового будинку А-1 (загальною площею 815 кв.м., житловою площею 490 кв.м.), літньої кухні Б-1, сараю- вбиральні В-1, сараю Г-1, альтанки Д-1, погрібу з шийкою П, огорожі № 1, що складає 56 відсотків від всього домоволодіння, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/'н від 03.03.2009 року.

Дана частина житлового будинку числиться як квартира № 2 (окрема поштова адреса).

Вказане домоволодіння обслуговує земельна ділянка площею 637 кв.м. відповідно рішенню Мелітопольського міськвиконкому № 56/9 від 15.03.1990 року. Дана земельна ділянка на теперішній час знаходиться у їхньому спільному користуванні, порядок користування також не визначений з вини відповідачки, бо вона не бажає у добровільному порядок привести до відповідності розмір земельної ділянки, оскільки фактичний розмір земельної ділянки на теперішній час не відповідає документальному розміру. Але незважаючи на те, що зазначена земельна ділянка знаходиться у їхньому спільному користуванні, відповідачка утримує на подвірні свою собаку без прив'язі, що перешкоджає їй користуватися земельною ділянкою, тобто з цих причин вона не може виходити на подвір'я, а також закриває на замок вхідну хвіртку та не надає їй ключ від хвіртки, у разі чого вона не має можливості зайти в двір.

При цьому, ОСОБА_3 закріпила на стіні, належної їй частки житлового будинку №2, по вулиці Мечникова, м. Мелітополь металеву решітку зі сторони двору, куди вона не має доступу на даний час, незважаючи на те, що на теперішній час земельна ділянка знаходиться у їхньому спільному сумісному користуванні, та підперла зазначені двері і металеву решітку, належної їй частини будинку зі сторони двору об'ємним металевим мангалом, що перешкоджає їй відкривати дані двері для провітрювання належного їй житлового приміщення, а також обслуговувати належну частину житлового будинку та виходити у двір, що грубо порушує її законні права та інтереси, як власника належної їй частини житлового будинку Крім того, відповідачка не надає їй доступу для вичистки зливної ями від відходів спеціалістам осанізаційної служби, яка знаходиться у приміщенні гаражу, належному на праві особистої власності відповідачці, незважаючи на те, що вона взяла на себе зобов'язання у відповідності до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 02.12.2014 року надавати їй доступ для вичистки зливної ями від відходів за мій особистий рахунок. На теперішній час у неї не працює злив у вищезазначену каналізацію. Для ремонту зливу також потрібно доступ для огляду зливної ями спеціалістом, тобто слюсарем сантехніком, з метою усунення даної поломки. Однак, відповідачка також не надає їй разом зі слюсарем сантехніком доступу, для ремонту каналізаційної системи. На її неодноразові звернення про усунення перешкод у користуванні належною їй частиною житлового будинку відповідачка не реагує та не бажає їх усунути у добровільному порядку. Вона також не реагує на приписи відповідних органів місцевого самоврядування.

На підставі викладеного просила суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належними їй 11/25 частинами житлового будинку № 2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області, зобов'язав її зняти належну їй металеву решітку зі стіни належної їй частки житлового будинку, та убрати від її двері з зовнішньої сторони двору об'ємний металевий мангал, яким цю двір підперто; також зобов'язати відповідачку забезпечити їй разом зі спеціалістами осанізаційної служби і слюсарем-сактехніком доступ у приміщення належного їй гаражу для вичистки зливної ями від відходів та її ремонту, зобов'язати відповідачку утримувати свою собаку на прив'язі або у вольєрі, зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у їхньому спільному користуванні, шляхом надання їй ключа від вхідної хвіртки на подвіря даного житлового будинку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2018 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3. усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні належними їй 11/25 частинами житлового будинку № 2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області, зобов'язавши її зняти належну їй металеву решітку зі стіни належної їй частки житлового будинку та убрати від її двері з зовнішньої сторони двору об'ємний металевий мангал, яким цю двір підперто.

Зобов'язано ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_4 разом зі спеціалістами осанізаційної служби і слюсарем-сактехніком доступ у приміщення належного їй гаражу, для вичистки зливної ями від відходів та її ремонту.

Зобов'язано ОСОБА_3 утримувати свою собаку на прив'язі, або у вольєрі.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у їхньому спільному користуванні, шляхом надання ОСОБА_4 ключа від вхідної калитки в двір даного житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_4 надала суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Крім того, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги та представлення інтересів у Запорізькому апеляційному суді.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач позбавлений права вільного користування належною йому частиною житлового будинку та земельною ділянкою, яка знаходиться у спільному користуванні позивача та відповідача.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № витягу: 22044600 від 03.03.2009, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №260927, технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений 17.11.2010, ОСОБА_3 належить житловий будинок №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/2202/13-ц від 02.12.2014 затверджено мирову угоду, укладену між представником позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_5 та представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 11/25 частин житлового будинку № 2 по вул. Мечникова у м. Мелітополі, що складається у житловому будинку «Ж-2» з коридору 1-1, площею 2,2 кв.м., кухні, 1-2, площею 9,8 кв.м., санвузла 1-3, площею 6,1 кв.м., сходиного маршу 1-5, площею 2,8 кв.м., сходиної клітки, 1-6 площею 5,5 кв.м., кімнати 1-7, площею 10,8 кв.м., тераси 1-8, площею 2,2 кв.м., гардеробної, 1-9 площею 3,5 кв.м., кімнати 1-10 площею 10,6 кв.м., козирку до житлового будинку «Ж-2», загальною площею 53,5 кв.м. жилою площею 21,4 кв.м., що складає 44 відсотка від всього домоволодіння, зареєстрованих за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2009 року. На 14/25 частин житлового будинку № 2 по вул. Мечникова у м. Мелітополь, які складаються з гаража 1-4, площею 19,7 кв.м. у житловому будинку «Ж-2», житлового будинку А-1 (загальною площею 815 кв.м., житловою площею 490 кв.м.), літньої кухні Б-1, сараю-вбиральні В-1, сараю Г-1, альтанки Д-1, погрібу з шийкою П, огорожі № 1, що складає 56 відсотків від всього домоволодіння (розрахунок ідеальних часток даного житлового будинку зроблено фахівцем на підставі акту КП «ММБТІ» від 19.11.2010 р.)., залишити право власності за ОСОБА_3, яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2009 року. Зобовязано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 для обслуговування належних їй 11/25 частин житлового будинку 2 по вул. Мечникова, м. Мелітополь, постійно безоплатно користуватися належною їй на праві власності зливною ямою, яка знаходиться у належному ОСОБА_3 гаражі у житловому будинку «Ж-2» та по мірі необхідності надавати ОСОБА_4 доступ до приміщення гаражу для вичистки зливної ями від відходів за особистий рахунок ОСОБА_4. Зобовязано ОСОБА_4 перенести належний їй відраховуючий лічильник електроенергії встановлений в гаражі, який належить ОСОБА_3, в належний їй житловий будинок «Ж-2» в строк до 10.12.2014 р. Зобовязано ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 доступ до належного їй гаражу у житловому будинку «Ж-2» для переносу належного ОСОБА_4 відраховуючого лічильника електроенергії з гаражу до належного їй житлового будинку « Ж-2» в строк до 10.12.2014 р. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після набрання законної сили ухвали Мелітопольського міськрайонного суду про затвердження мирової угоди укласти договори, які врегулюють відносини щодо користування земельною ділянкою площею 0,0653 га (кадастровий номер НОМЕР_1: 01:009:0207) за адресою м. Мелітополь вул. Мечникова, № 2 у відповідності зі схемою добровільного поділу земельної ділянки, зробленою за їх домовленістю фахівцем та укладенням договору сервітуту. Зобовязано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні послугами водопостачання у належній їй 14/25 частинах житлового будинку № 2 по вул. Мечникова, м. Мелітополь. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні послугами газопостачання у належних їй 11/25 частинах домоволодіння 2 по вул. Мечникова м. Мелітополь. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 провести реєстрацію права спільної часткової власності в Державній реєстраційній службі у м. Мелітополі у строк до 07.02.2015 р. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після реєстрації права власності на вищевказані частки у вищевказаному житловому будинку у строк до 07.06.2015 р. укласти окремі договори про надання послуг з електропостачання, газопостачання, водопостачання з відповідними організаціями та підприємствами та оформити технічні умови на окреме електропостачання, газопостачання та водопостачання у відповідності до належних частин житлового будинку, належних кожному з них. Зобовязано ОСОБА_3 до реєстрації права власності на 11/25 частин вищевказаного житлового будинку за ОСОБА_4, до укладення ОСОБА_4 окремих договорів про надання послуг з електропостачання та газопостачання у строк з 07.12.2014 р. до 07.06.2015 р. підключити до житлового будинку «Ж-2» електропостачання та газопостачання на умовах оплати цих комунальних послуг ОСОБА_4 за відраховуючим лічильником. Зобовязано ОСОБА_4 у разі підключення ОСОБА_3 до її житлового будинку «Ж-2» електропостачання та газопостачання, у строк з 07.12.2014 р. по 07.06.2015 р. своєчасно та в повному обсязі розраховуватися з ОСОБА_3 за спожиту електроенергію та газопостачання за показниками відраховую чого лічильника шляхом передачі їй готівкою грошової суми за спожиту електроенергію та газ. Зобовязано ОСОБА_3 надавати ОСОБА_4 розписки про отримання оплати за спожиту електроенергію та газопостачання. Зобовязано ОСОБА_4 до укладення нею окремого договору на водопостачання у строк з 07.12.2014 р. по 07.06.2015 р. своєчасно та в повному обсязі розраховуватися з ОСОБА_3 за спожиту воду за показниками відраховуючого лічильника, шляхом передачі готівкою грошової суми ОСОБА_3 за спожиту воду, а ОСОБА_3 зобовязати надавати ОСОБА_4 розписки про отримання оплати за спожиту воду. Зобовязано ОСОБА_3 передати ОСОБА_4 проектну та технічну документацію на газопостачання та водопостачання житлового будинку «Ж-2» та металевий козирок та металеві стугеньки з поручнем від житлового будинку «Ж-2», який знаходиться у неї, у строк до 10.12.2014 р. Зобовязано ОСОБА_4 у випадку ведення бойових дій та антитерористичної операції на території міста Мелітополя надати ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 доступ до підвалу, розташованого в будинку «Ж-2» під кухнею 1-2 для схованки. Провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за безпідставно набуте майно закрито. Ухвала суду набрала законної сили 09.12.2014.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вищевказаною ухвалою суду встановлено частки у праві власності на житловий будинок №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області.

ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності належить 11/25 частин житлового будинку № 2 по вул. Мечникова у м. Мелітополі, що складає 44 відсотка від всього домоволодіння, зареєстрованих за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2009 року. 14/25 частин житлового будинку № 2 по вул. Мечникова у м. Мелітополь, що складає 56 відсотків від всього домоволодіння (розрахунок ідеальних часток даного житлового будинку зроблено фахівцем на підставі акту КП «ММБТІ» від 19.11.2010 р.)., на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_3. Дана обставина підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень за № 33275216 від 06.02.2015 року, копією технічного паспорту на житловий будинок від 05.06.2015, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, копією технічного паспорту на житловий будинок від 20.02.2015.

Згідно нотаріально засвідченої заяви від 03.12.2015 ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 співвласниці 14/25 частин житлового будинку №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області, надав ОСОБА_4, власниці 11/25 частин житлового будинку №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області, у добровільному порядку згоду на отримання ОСОБА_4 на належні їй 11/25 частин житлового будинку окремої поштової адреси та не заперечує проти оформлення вказаної частини житлового будинку №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області як відокремленого упорядкованого обєкта нерухомого майна.

ОСОБА_4, на свої 11/25 частин, виділених із спільної з ОСОБА_3 часткової власності, отримала окрему поштову адресу, а саме: АДРЕСА_1, м. Мелітополь, Запорізька область. КП «ММБТІ» ММР ЗО виготовлено технічну документацію (технічний паспорт) на вказану квартиру за замовленням власника ОСОБА_4 у повній відповідальності до чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Мечникова,2 обслуговує земельна ділянка на підставі рішення Мелітопольської міської ради №56/9 від 15.03.1990.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Також, відповідно до приписів ст.319,320,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Актом обстеження жилих будинків і квартир комісією виконкому по ветхим та аварійним будинкам і квартирам від 14.04.2016 комісією у складі: ОСОБА_8 начальника відділу обліку, розподілу житла та по роботі з уповноваженими в мікрорайонах міста; ОСОБА_9 провідного спеціаліста відділу планування та забудови міста управління архітектури та містобудування виконкому; ОСОБА_10 інженера-інвентаризатора КП «ММБТІ», встановлено факт встановлення громадянином ОСОБА_6 залізного мангалу, котрий підтримує металеву решітку. Дана конструкція унеможливлює вихід на спільний двір сусідам з кватири №1, а ОСОБА_6 займає спільний двір самостійно. Ворота до спільного двору закриті з внутрішньої сторони, зовнішня сторона суцільна, ключі від воріт знаходяться у ОСОБА_6. Зі слів громадянки ОСОБА_4, сусід неодноразово спалював сміття у мангалі, дані дії можуть спровокувати здіймання вогнем усього будинку. Комісією вирішено розглянути скаргу та рекомендувати громадянці ОСОБА_4 зафіксувати саме факт спалювання сміття в мангалі ОСОБА_6 або вирішити спірні питання між сусідських відносин у судовому порядку.

У звязку з виявленням порушень щодо благоустрою та санітарного стану міста, а саме: спалювання побутового сміття в межах міста 26.04.2014 виконавчим комітетом Мелітопольської ради Запорізької області винесено припис власнику будинку №2 по вулиці Мечникова в м. Мелітополі Запорізької області про заборону спалювати сміття в межах міста. Строк виконання припису постійно /т.1 а.с.153/

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив, що між сторонам виникли правовідносини спільної часткової власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не володіє правом спільної часткової власності на 11/25 частин домоволодіння за адресою: м.Мелітополь, вулиця Мечникова, 2, оскільки вона за допомогою приватного нотаріуса зробила виділ свого майна і оформила ці 11/25 частин спільного майна в квартиру як обєкт права власності, відповідно ч.1 ст.382 ЦК України, є безпідставними, оскільки належні ОСОБА_4 11/25 частин домоволодіння за адресою: м. Мелітополь, вулиця Мечникова, 2 значаться як квартира №1 не на підставі виділу належної їй частини будинку в натурі, а на підставі присвоєння окремого поштового адресу, на що була отримання письмова згода ОСОБА_3 в особі її довіреної особи ОСОБА_6, яка була посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу ОСОБА_11

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки металева решітка зі стіни належної позивачу частки житлового будинку, об'ємний металевий мангал біля дверей позивача з зовнішньої сторони двору, яким цю двір підперто встановлені відповідачкою самовільно, тобто без будь-якого дозволу, відповідачка не надає доступ позивачці та спеціалістам осанізаційної служби і слюсару-сактехніку доступ у приміщення належного їй гаражу, для вичистки зливної ями від відходів та її ремонту, тим самим чинить перешкоди позивачу у обслуговуванні належних їй 11/25 частин житлового будинку, то необхідно зобов'язати ОСОБА_3 зняти належну їй металеву решітку зі стіни належної позивачці частки житлового будинку, та убрати від двері ОСОБА_4 з зовнішньої сторони двору об'ємний металевий мангал, яким цю двір підперто; забезпечити позивачці разом зі спеціалістами осанізаційної служби і слюсарем-сактехніком доступ у приміщення належного їй гаражу, для вичистки зливної ями від відходів та її ремонту та зобов'язати її утримувати свою собаку на прив'язі, або у вольєрі.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою, який триває вже тривалий час.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м. Мелітополі № 247/179-17 від 27.12.2017, земельна ділянка за адресою: вулиця Мечникова, будинок №2, м. Мелітополь, Запорізька область за формою власності на землю є комунальною. Правовстановлюючі документи на землю відсутні. Категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови. Вид цільового призначення земельної ділянки: К 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам). Площа земельної ділянки: орієнтована 0,0653 га. Вид угідь: житлова забудова (гр.. 35 ф. 6-зем). Наявні обмеження, обтяження: потребують визначення. Кадастровий номер земельної ділянки потребує визначення /а.с.152/.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що порядок користування земельною ділянкою між сторонами не визначено до теперішнього часу відповідно до належних їм часток, тому земельна ділянка знаходиться у їхньому спільному сумісному користуванні.

Відповідно до ч.3,4 ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року спори, повязані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до п.18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України при переході права власності на будівлі чи споруди за цивільно-правовими угодами, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, переходить право власності, або право користування на земельну ділянку, яка зайнята житловим будинком т на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наявний факт порушення прав позивача, який позбавлений права вільного користування належною йому частиною житлового будинку та земельною ділянкою, яка знаходиться у спільному користуванні сторін.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн., колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження вимог, ОСОБА_4 надала копію договору про надання правової допомоги та розрахунок витрат на правничу допомогу.

Проте, в порушення вимог ст.. 137 ЦПК України ОСОБА_4 не надала апеляційному суду доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. А саме , не надала квитанцію про сплату відповідних послуг на суму 4000 грн., не надала акт прийняття виконаних робіт.

За таких обставин вимоги ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки їх сплата не була підтверджена.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: