Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 667/1258/16-ц

провадження № 61-23975св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року в складі колегії суддів: Полікарпової О. М., Базіль Л. В., Ігнатенко П. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є її рідним братом та спадкоємцем 65/400 часток домоволодіння на АДРЕСА_1, з яких 39/600 часток він успадкував після смерті батька ОСОБА_7 та 39/400 часток після смерті діда ОСОБА_8

Оскільки після смерті ОСОБА_6 спадкоємці першої черги відсутні, право на спадкування одержала вона як рідна сестра спадкодавця. Вона своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки була впевнена, що відповідач, який доводиться їй рідним дядьком, вчинить всі необхідні дії для оформлення спадщини на неї.

22 лютого 2016 року вона дізналась, що у провадженні Комсомольського районного суду м. Херсона знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 про визнання за ним права на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6

Позивач вважала, що ОСОБА_5 умисно ввів її в оману, скориставшись відсутністю її заяви про прийняття спадщини, тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її рідного брата ОСОБА_6 - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2017 року в складі судді Рядчої Т. І. позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її рідного брата ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 пропустила строк з поважних причин. Такими поважними причинами суд вважав те, що позивач має трьох малолітніх дітей, які часто хворіли та потребували догляду, а також сподівання позивача на те, що оформленням спадщини займеться відповідач.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2017 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції не з'ясував коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, не перевірив наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для надання позивачу місячного строку для прийняття спадщини.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 1272 ЦК України, оскільки причини пропущення нею строку є поважними.

ОСОБА_5 надав заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є рідними сестрою та братом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

За життя ОСОБА_6 належало 65/400 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, які він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_7 - 39/600 часток та після смерті свого діда ОСОБА_8 - 39/400 часток. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР ОСОБА_6 є таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно проживав разом з ними у будинку та фактично вступив в управління спадковим майном.

Відповідно до статей 1258, 1262 ЦК України позивач є спадкоємцем другої черги.

Згідно зі статтею 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, до якої саме відноситься відповідач.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивач, яка проживала окремо від спадкодавця, не вчинила дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_4 зазначала, що не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_6, оскільки вона має трьох малолітніх дітей, які часто хворіли та потребували постійного догляду, а також через впевненість в тому, що відповідач виконає всі необхідні дії з оформлення на неї спадщини, оскільки останній завірив її в цьому.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 зазначав, що ніякої домовленості з приводу допомоги в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_6 на ім'я позивача між сторонами не було. 05 січня 2010 року ОСОБА_6 виїхав до Росії та повернувся до України 30 червня 2010 року, тобто за 22 дні до закінчення шестимісячного строку. ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 на підставі статті 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, відкрито ним володіє, про що було відомо позивачу.

Суд апеляційної інстанції вважав, що не може вважатися об'єктивною та поважною причиною несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини і стан здоров'я дітей позивача, оскільки з наданих нею медичних виписок вбачається, що двоє її дітей у період, який передбачений законом для прийняття спадщини - з 22 січня до 22 липня 2010 року хворіли по одному разу і короткочасний період: ОСОБА_7 - з 14 до 25 лютого 2010 року, ОСОБА_10 - з 10 до 19 червня 2010 року. Третя дитина народилась у позивача 07 травня 2015 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що наведені ОСОБА_4 причини пропущення строку для прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення нею цих дій.

Крім того, із відповіді Першої херсонської державної нотаріальної контори від 22 лютого 2017 року на запит Апеляційного суду Херсонської області вбачається, що у Спадковому реєстрі спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, підстав для скасування ухваленого ним рішення немає.

Доводи касаційної скарги на законність рішення суду апеляційної інстанції не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик