Дата документу 17.01.2019
Справа № 501/2949/18
17 січня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири та примусове зняття з реєстрації,-
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом, в якому просить виселити відповідача ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, і у вказаній квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач ОСОБА_2, який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.21).
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.22,24) про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.5-6), позивач ОСОБА_1 17 жовтня 1997 року придбала квартиру АДРЕСА_1. Право власності за ОСОБА_1 на вказану квартиру було зареєстроване 11.12.1997 року в Бюро технічної інвентаризації м.Іллічівська за реєстровим №204 стор.152 та записане в реєстрову книгу № ПР-13 (а.с.8 зворот).
Актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, від 08 жовтня 2018 року, який був складений та підписаний мешканцями (сусідами власника) будинку АДРЕСА_1, підтверджується факт не проживання відповідача ОСОБА_2 з 02.11.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.7).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації, житлом не користується, обов'язків по утриманню житла не виконує.
У зв'язку з цим суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про виселення, оскільки позивачем не доведено, що відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1 більш того це спростовується матеріалами справи, дослідивши які суд встановив, що відповідач в спірній квартирі не мешкає з 2013 року.
Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири та примусове зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя