РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Левчук Д.О.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи,
ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2018 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи, в якому просить суд: визнати відповідача винним у недотриманні ним обов`язків, визначених пунктом 1.3, абзацом 2 пункту 1.6 розділу І Загальні положення Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 року за № 611/25388), статтею 58, абзацами 14 та 23 статті 59, статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-ХІV, абзацами 4 та 6 пункту 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 р. № 300, що призвело до нанесення збитку у розмірі 3639,30 грн. (три тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень тридцять копійок) та стягнути з Відповідача на їхню користь суму збитку у розмірі 3639,30 грн. Також просять стягнути судовий збір.
В обгрунтування позовних вимог вказали, що у період з 24.01.2018 року по 16.02.2018 року було проведено аудит відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 (м. Первомайськ Миколаївської обл.) за напрямком продовольчого забезпечення. Довідка про підсумки аудиту відповідності продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року (далі за текстом Довідка про підсумки аудит була виконана старшим інспектором відділу аудиту ресурсного забезпечення Південного територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_4 в результаті перевірки обліку осіб, які перебували на котловому забезпеченні, встановлено наявність незаконних витрат добових видач продуктів харчування, зокрема, перебування на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 військово службовців військової частини НОМЕР_1 без атестатів на продовольство та незняття данних військово службовців з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , що призвело до перевитрат продуктів харчування. Перебування на лікуванні військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_2 без атестатів на продовольство призвело до перевитрат продуктів харчування і нанесення державі матеріальної шкоди. Зазначають, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 92 від 04.06.2015 року. він був призначений на посаду командира 4 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону та виконував обов`язки командира цього підрозділу до 25.07.2016 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 180 від 25.07.2016 року. Військовослужбовці у зазначені періоди їх перебування на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 без зняття їх з продовольчого забезпечення проходили військову службу у підпорядкованому Відповідачу підрозділі. Відповідно до результатів аудиту, безпідставно, на приготування їжі для фактично відсутніх військовослужбовців, у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта - НОМЕР_3 ) було витрачено добові видачі продуктів харчування, чим було нанесено матеріальний збиток державі у розмірі 3639,30 гри.
Вважають, що, внаслідок недотримання відповідачем його обов`язків, визначених вказаними керівними документами, Відповідачем не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) своєчасних та достовірних даних про його вибулих зі строю підлеглих. Відповідачем не було забезпечено вибуття на лікування його підлеглих встановленим порядком з видачею їм атестату на продовольство та із зняттям їх з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_3 ), Відповідачем не було проконтрольовано зняття з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) його вибувших зі строю підлеглих та не проконтрольовано і не вжито дієвих заходів для припинення безпідставного витрачання продуктів харчування, що призвело до безпідставної витрати добових видач продуктів харчування, чим було нанесено матеріальний збиток державі у розмірі 3639,30 грн у зв`язку з цим вони звернулись до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволені позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому ЦПК України, може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статті 12,81 ЦПК України регламентують, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлюють обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 92 від 04.06.2015 року Відповідач був призначений на посаду командира 4 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону та виконував обов`язки командира цього підрозділу до 25.07.2016 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 180 від 25.07.2016 року.
У період з 24.01.2018 року по 16.02.2018 року було проведено аудит відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 (м. Первомайськ Миколаївської обл.) за напрямком продовольчого забезпечення. Довідка про підсумки аудиту відповідності продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року була виконана старшим інспектором відділу аудиту ресурсного забезпечення Південного територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_4 : в результаті перевірки обліку осіб, які перебували на котловому забезпеченні, встановлено наявність незаконних витрат добових видач продуктів харчування, зокрема, перебування на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 військово службовців військової частини НОМЕР_1 без атестатів на продовольство та незняття давних військово службовців з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , що призвело до перевитрат продуктів харчування.
Відповідно до пункту 1.10 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 року № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 року за № 992/7280) військовослужбовці, які мають право на отримання харчування за рахунок держави, по прибутті до військової частини зараховуються на продовольче забезпечення у частині наказом командира військової частини. Після чого для приготування їжі для зарахованих на продовольче забезпечення військовослужбовців виділяються і витрачаються продукти харчування.
Підставою для видання наказу про зарахування на продовольче забезпечення є атестат на продовольство, а також припис або посвідчення про відрядження, або відпускний квиток військовослужбовця.
Атестат на продовольство є документом, який засвідчує, до якого числа і за якими нормами військовослужбовець або військова команда (підрозділ) забезпечені харчуванням (грошовою компенсацією замість норми харчування, повсякденним набором сухих продуктів). Атестат дає право військовослужбовцю, військовій команді (підрозділу) на отримання харчування або грошової компенсації замість норми харчування, або повсякденного набору сухих продуктів як на новому місці служби військовослужбовця, так і під час перебування у службовому відрядженні, у відпустці і на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 1.11 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час військовослужбовці та інші категорії, які мають право на одержання встановлених норм харчування за рахунок держави у вигляді гарячої їжі, у разі вибуття з військової частини знімаються з продовольчого забезпечення з будь-якого приймання їжі (сніданку, обіду або вечері) залежно від часу вибуття на підставі наказу командира військової частини про вибуття з видачею атестата на продовольство і, надалі, на військовослужбовців, які вибули з частини, продукти харчування у військовій частині, де вони зняті з котлового забезпечення, не виділяються і не витрачаються.
Відповідно до пункту 2.11 розділу 2 Забезпечення військовослужбовців та інших категорій Збройних Сил України продовольством зазначеного Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час військовослужбовці та інші категорії мають право на одержання тільки однієї норми харчування. Таким чином, військовослужбовець, який має право на одержання харчування за рахунок держави, отримує продовольче забезпечення лише в одному місці в залежності від його перебування. При вибутті з військової частини військовослужбовець знімається в цій частині з продовольчого забезпечення і стає на продовольче забезпечення у іншій військовій частині за новим місцем його перебування.
При проведенні аудиту старшим інспектором відділу аудиту ресурсного забезпечення Південного територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_5 було виявлено, що певна кількість військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , вибували з військової частини НОМЕР_1 на лікування та перебували на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , а у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) з котлового забезпечення не знімалася.
У військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовці, прибуваючи для проходження лікування, обовязково зараховувалися на продовольче забезпечення та харчувалися, адже військова частина НОМЕР_2 є лікувальним закладом і, відповідно до абзацу 9 пункту 1.10 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, військовослужбовці, доставлені внаслідок захворювань (травми, отруєння, інфекційні хвороби тощо), зараховувалися у військовій частині НОМЕР_2 на продовольче забезпечення без атестатів на продовольство, що, однак, не знімає необхідності зняття таких військовослужбовців з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 по їх вибуттю з цієї частини.
Відповідно до Робочого документу № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту встановлено, що військовослужбовці перебували на лікуванні і продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , але у військовій частині НОМЕР_1 з продовольчого забезпечення не знімалися і внаслідок цього, фактично, продукти харчування витрачалися в двох місцях одночасно: у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) (звідки військовослужбовці вибули, але де продукти для приготування їжі для фактично відсутніх військовослужбовців продовжували витрачатися внаслідок не зняття їх з продовольчого забезепечення) та у військовій частині НОМЕР_2 (де військовослужбовці перебували фактично і отримували харчування як такі, що перебувають на лікуванні).
Особи, які самовільно залишили місце проходження служби мали зніматися з продовольчого забезпечення по факту залишення ними військової частини відповідно до пункту 1.11 розділу 1 Основні положення зазначеного Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час за наказом командира військової частини, куди такі військовослужбовці мали включатися на підставі данних обліку особового складу. Витрачання добових видач продуктів харчування на військовослужбовців, які самовільно залишили місце проходження служби, мало припинятись безпосередньо по факту самовільного залишення ними місця проходження служби.
Аудитом зроблено висновок, що вибуття військовослужбовців з військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) без атестатів на продовольство, з відповідно не зняття цих військовослужбовців з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 на час їх перебування у військовій частині НОМЕР_2 та, відповідно, витрачання продуктів у двох військових частинах одночасно на одних і тих же самих військовослужбовців, які фактично отримували харчування лише в одній військовій частині, сталося через неподання доповідей від командирів батальйонів (дивізіонів) та/або не подання командирами рот (батарей) доповідей з відомостями про наявність особового складу.
Так, встановлено, що у підпорядкованому відповідачу підрозділу фактично вибули з військової частини, але з продовольчого забезпечення зняті не були і добові видачі продуктів харчування продовжували витрачатися на:
1. ОСОБА_6 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 10.04.2016 року по 12.04.2016 року (№ з/п 122 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, то призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 119.64 грн.
2 ОСОБА_7 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 07.10.2015 року по 15.10.2015 року (№ з/п 6 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток !), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 505,92 грн.
3. ОСОБА_8 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 24.11.2015 року по 04.12.2015 року (№ з/п 33 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 768,00 грн
4. ОСОБА_9 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 10.01.2016 року по 14.01.2016 року (№ з/п 74 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 307,20 грн.
5. ОСОБА_10 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 21.01.2016 року по 29.01.2016 року (№ з/п 78 згідно з Робочим документом № 4 - Додаток 6/21 до про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військові частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 614,40 грн.
6. ОСОБА_11 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 29.02.2016 року по 04.03.2016 року (№ з/п 97 згідно з Робочим документом №4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 307,20 грн.
7. ОСОБА_12 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 29.04.2016 року по 06.05.2016 року (№ з/п 128 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело яо безпідставної витрати продуктів харчування на суму 418,74 грн.
8. ОСОБА_8 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 11.06.2016 року по 14.06.2016 року (№ з/п 148 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у звій частиш НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 179,46 грн
9. ОСОБА_13 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 13.06.2016 року по 20.06.2016 року (№ з/п 149 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 418,74 грн
Враховуючи викладене, загальна сума збитку, нанесеного державі витратою добових видач продуктів харчування на фактично відсутніх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), становить 3639,30 грн.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, врегульовано Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради Українивід 23.06.1995року №243/95-ВР(далі- Положення).
Відповідно п. 3 цього Положення, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а)заподіяння прямої дійсної шкоди; б)протиправної їх поведінки; в)причинного зв`язку між проти правною поведінкою і настанням шкоди; г)вини у заподіянні шкоди. Протии правною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Відповідно п. 13 Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій.
Позивач зазначає, що відповідачем належним чином не виконувались обовязки, визначені пунктом 1.3, абзацом 2 пункту 1.6 розділу ІЗагальні положення Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 року за № 611/25388), статтею 58, абзацами 14 та 23 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 p. № 548-XIV, абзацами 4 та 6 пункту 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженогоНаказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 р. № 300.
Внаслідок невиконанання приписів указаних вище нормативно-правових документів відповідачем не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) своєчасних та достовірних даних про його вибулих зі строю підлеглих, не було забезпечено вибуття на лікування його підлеглих встановленим порядком з видачею їм атестату на продовольство та із зняттям їх з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), не було проконтрольовано зняття з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) його вибувших зі строю підлеглих (в тому числі і самовільно залишивших частину) та не проконтрольовано і не вжито дієвих заходів для припинення безпідставного витрачання добових видач продуктів харчування, що призвело до безпіставної витрати добових видач продуктів харчування, чим було нанесено матеріальний збиток державі у розмірі 3639,30 грн.
Проте, будь яких доказів, які б вказували на вину відповідача суду не надано. Представник позивача у судовому засіданні як на підставу повної матеріальної відповідальності відповідача за заподіяні державі збитки посилався на результати службового розслідуванням за фактом несвоєчасного зняття військовослужбовців з продовольчого забезпечення, яким, з його слів, було встановлено саме недбале виконання ОСОБА_2 службових обов`язків, а не умисел на знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідача матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.
Висновок аудита, що незняття з продовольчого забезпечення вибувших військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 (польова поштаВ3500) сталося через неподання доповідей від командирів батальйонів (дивізіонів) та/або не подання командирами рот (батарей) доповідей з відомостями про наявність особового складу, є неоднозначним та не покладає всю відповідальність за незняття вибулих військовослужбовців з продовольчого забезпечення безпосередньо на командирів рот (батарей).
Відповідно до п.19 Положення, розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкодата яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.
Згідно абз. 30 ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає службові обовязки командира роти, командир роти зобовязаний тільки один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини.
Відповідно до норм п. 1.11,1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 року № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.20202 року за № 992/7280) атестат на продовольство видається лише при знятті військовослужбовця з продовольчого забезпечення. Без атестата на продовольство зараховуються також військовослужбовці та інші категорії Збройних Сил України, які мають право на одержання харчування за рахунок держави, доставлені в заклади охорони здоров`я Збройних Сил України внаслідок захворювань (травми,отруєння,інфекційні хворобитощо). У цих випадках заклад охорони здоров`я Збройних Сил України зобов`язаний витребувати атестат на продовольство з відповідної військової частини, а остання - протягом доби надіслати його до закладу охорони здоров`я Збройних Сил України. Тобто, відповідно до Положення, по прибуттю в заклад охорони здоровя військовослужбовця без атестата на продовольство, такий атестат за запитом цього закладу невідкладно видає військова частина, з якої він прибув. У матеріалах справи відсутні дані про те, чи звертався заклад охорони здоровя до військової частини НОМЕР_1 з такими запитами та чи були направлені на запит відповідні документи.
Відповідно до п 2.9 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26.05.2014 року № 333 військовослужбовці військової служби, які самовільно залишили військову частину, у триденний строк з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення.
Як установлено судом, до службових обовязків відповідача не належить а ні підготовка відповідних проектів наказів командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , ні ведення добових відомостей при підготовці проектів наказів стосовно військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину, ні виписка продовольчих атестатів, на підставі яких військовослужбовці при вибутті на стаціонарне лікування знімалися з продовольчого забезпечення у військовій частині. Позивач не довів, що внаслідок протиправної поведінки саме відповідача не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 своєчасних та достовірних даних про вибулих зі строю підлеглих. Зокрема, позивач не зазначив, яким саме встановленим порядком відповідач, як єдиноначальник підрозділу, мав забезпечити вибуття з частини своїх підлеглих.
Допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_2 суду показав, що проходив військову службу в частині НОМЕР_1 та був командиром 4-ї гарматної артилерійської батареї 2-го гарматного артилерійського дивізіону, який був розміщений в зоні АТО. Військовослужбовці підпорядкованого йому підрозділу дійсно вибували для проходження лікування у госпіталь. Їх оглядав лікар, і доставляв у госпіталь, а він, як командир кожний день доповідав у частину про чисельність в батареї солдат та офіцерів. Продатестатів на військовослужбовців за місцем розміщення батареї не було, а тому він і не міг їх передати в госпіталь. Продатестати на військовослужбовців знаходились в штабі бригади в продовольчій службі, саме вони їх мали передати в госпіталь. Також показав суду, що продукти отримували лише на військовослужбовців які безпосередньо перебували в батареї.
Таким чином, висновок позивача щодо наявності вини відповідача у заподіянні шкоди державі у вигляді безпідставного витрачання військового майна ( в даному випадку продовольства) є не доведеним належними та допустимими доказами, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволені позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5
.

Суддя: С.П. Харечко