____________________________________________________________________________________________________________________
cправа № 520/6247/19
провадження № 4-с/947/140/19
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

та призначення скарги до розгляду

02.12.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 520/6247/19 (провадження № 4-с/947/140/19),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні № 51198133, в якій просив визнать незаконними дії, що полягають у винесенні постанови від 11.12.2017, якою накладений арешт (заборона) на відчуження та розшук на усе майно ОСОБА_1 , та скасувати вказану постанову.

Проаналізувавши обставини, викладені у скарзі та ознайомившись із доданими до скарги матеріалами, Київський районний суд м. Одеси дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття цієї скарги до розгляду та відкриття провадження за скаргою, виходячи з того, що частиною першою статті 447 та частиною першою статті 448 ЦПК України ЦПК України право звернутися до суду із відповідною скаргою надано сторонам виконавчого провадження, під час виконання судового рішення, до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, звертаючись до суду ОСОБА_1 не надав доказів того, стороною якого саме провадження він є, а також доказів, що оскаржувані дії були вчиненні державним виконавцем під час виконання судового рішення, розглянутого саме Київським районним судом м. Одеси. Крім того, всупереч положенням ЦПК України, до скарги ОСОБА_1 не було додано клопотання про витребування доказів чи заяви про їх забезпечення з додержанням форми, змісту та порядку подання таких заяв, встановлених процесуальним законом.

Оскільки залишення скарги без руху діючими положеннями ЦПК України не передбачено, суд своєю ухвалою від 15.04.2019 року відмовив ОСОБА_1 у прийнятті скарги, роз`яснивши заявнику право повторного звернення до суду у встановленому законом порядку.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Згідно з частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 365 ЦПК України також встановлено право суду апеляційної інстанції витребувати докази чи вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення позову виключно за клопотанням сторін та інших учасників справи.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства, встановлений статтею 13 ЦПК України, полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції (доповідач Сєвєрова Є. С.) за своєю ініціативою зібрав докази шляхом проведення моніторингу відповідних реєстрів, та встановив, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження від 07.05.2019, 17.05.2016 Першим Київським відділом Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 51198133, за яким боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «УкрСиббанк». Також суд встановив, що «з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2015 року по справі № 520/2590/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 червня 2008 року в розмірі 99450,30 дол. США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2083,6853 грн.) складає 2072231,28грн., з яких: 87237,99 дол. США кредитна заборгованість; 12212,31 дол. США - заборгованість по процентам; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: 10149,43 грн пеня за прострочення сплати по кредиту; 39903,41 грн пеня за прострочення сплати процентів, що разом дорівнює 2122284,12 грн. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббак» пені змінено; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пеню в сумі 43403 грн. 85 коп.; в решті рішення - залишено без змін».

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 оскаржується постанова та дії державного виконавця під час виконання судового рішення по цивільній справі, що розглядалася саме Київським районним судом м. Одеси.

За приписами частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що «постанова від 11.12.2017 у виконавчому провадженні № 51198133 ухвалена ні задля виконання рішення з цивільної справи», та дійшов висновку про необхідність апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, а справу направивши для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Вказана постанова набрала законної сили з моменту її прийняття та не була оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Матеріали скарги ОСОБА_1 з Одеського апеляційного суду до Київського районного суду м. Одеси передані за супровідним листом (вх. № 57364).

Відповідно до протоколу передачі судової справи, провадженню за матеріалами скарги ОСОБА_1 присвоєно новий номер 4-с/947/140/19. Матеріали провадження № 4-с/947/140/19 передані судді Літвіновій І.А.

Виконуючи постанову Одеського апеляційного суду від 22.10.2019 (провадження № 22-ц/813/5998/19, номер справи - 520/6247/19) Київський районний суд м. Одеси відкриває провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини десятої статті 14 ЦПК України процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Суддею встановлена необхідність безпосереднього дослідження матеріалів цивільної справи № 520/2590/15-ц, на яку посилався Одеській апеляційний суд у своїй постанові від 22.10.2019 року.

У відповідності до частин першої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Керуючись ст. 450 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження № 4-с/947/140/19 у цивільній справі № 520/6247/19.

Скаргу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: Одеська АДРЕСА_1 Красноокнянський АДРЕСА_2 ) на дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли (; місцезнаходження: м. Одеса, вул.. Генерала Петрова, 1, п/і 65065) у виконавчому провадженні № 51198133 призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі к-240 Київського районного суду м. Одеси на 12 грудня 2019 року о 15 годині 30 хвилин (м. Одеса, вул. Варненська, 3Б).

Витребувати з канцелярії/архіву Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/2590/15-ц - до огляду процесуальних та інших документів і доказів, які зберігаються в додатку до цієї справи.

Викликати у судове засідання учасників справи.

Явку державного виконавця Першого Київського відділу державного виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у судове засідання визнати обов`язковою.

Зобов`язати державного виконавця Першого Київського відділу державного виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли надати суду до огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження ВП 51198133.

Копію ухвали негайно направити заявнику та учасникам справи.

Учасникам справи копію ухвали направити разом з копіями заяви та додатків до неї.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя Літвінова І. А.