РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2.

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 серпня 2008 року вона та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично з серпня 2010 року проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати дитину, не спілкується з дитиною, не телефонує. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивач не чинила. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки, не дбає про її інтереси. Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано, та присуджено стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 19.08.2011 року до досягнення нею повноліття. Рішенням Рівненського міського сулу від 24.11.2017 року розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 збільшено до 900 грн. Аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 почав сплачувати у примусовому порядку лише з квітня 2017 року, після того як позивач оскаржила постанову Рівненського відділу поліції про закриття кримінального провадження № 0002911 від 22 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 щодо злісного ухилення від сплати визначених рішенням суду аліментів, арешту квартири та продажу її на прилюдних торгах. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, а тому просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2008 року.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні свідоцтвом про народження НОМЕР_3 виданим 09 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №320. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 вересня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Малолітню ОСОБА_6 залишено проживати з матір'ю. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 19 серпня 2001 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на її утримання 100 грн. щомісячно, починаючи з 19 серпня 2011 року до досягнення донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2017 року збільшено розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із розміру 400 грн. до розміру 900 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4868 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10743,20 грн. індексації розміру аліментів.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради № 314 від 16 серпня 2018 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Костопільської міської ради вбачається про доцільність позбавити ОСОБА_3, 1974 року народження, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, 2009 року народження.

Відповідно до акту обстеження житлових умов заявника від 21 червня 2018 року виданого виконавчим комітетом Костопільської міської ради, у помешканні ОСОБА_1 створені задовільні умови для проживання малолітньої доньки.

Відповідно до характеристики ОСОБА_6, учениці Костопільської ЗОШ №3 - I-III ступенів, вихованням дитини займається мама, ОСОБА_1 цікавиться навчальними досягненнями та інтересами, обізнана з колом її друзів.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 01 жовтня 2016 року складеного державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Стариченко І.С., слідує, що заборгованість по виконанню виконавчого документа №2-5473/11 виданого 21 вересня 2011 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки в розмірі 400 грн. за період з 19 серпня 2011 року по 01 жовтня 2016 року становить 24567,74 грн.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 07 серпня 2017 року складеного державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Стариченко І.С., слідує, що заборгованість по виконанню виконавчого документа №2-5473/11 виданого 21 вересня 2011 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки в розмірі 400 грн. за період з 19 серпня 2011 року по 01 серпня 2017 року становить 17367,74 грн.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 07 грудня 2017 року № 87486 складеного державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Стариченко І.С., слідує, що заборгованість по виконанню виконавчого документа №2-5473/11 виданого 21 вересня 2011 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки в розмірі 400 грн. за період з 19 серпня 2011 року по 31 грудня 2017 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Саттею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала суду показання, що вона знає позивачку протягом 5 років, однак за весь цей час батька дитини вона не бачила, і від самої дитини нічого не чула про свого батька.

На думку суду позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо утримання своєї малолітньої дочки.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Не можна погодитись із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки з його змісту убачається, що батько на засіданні з питань захисту прав дитини участі не приймав, у висновку відсутні його пояснення.

З пояснень позивача слідує, що відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої доньки, не цікавиться її життям та здоров'ям, не спілкується з нею, матеріально не допомагає, хоча жодних перешкод для цього у нього немає.

В судовому засіданні відповідач надав суду пояснення, що бажає приймати участь у виховані дитини, бажає спілкуватись з донькою, в міру своїх матеріальних можливостей виконує обов'язок щодо утримання дитини. Крім того, він був позбавлений можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні через перешкоди, які чинить у цьому позивач. Відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

На переконання суду, зазначене свідчить про те, що відповідач певною мірою змінив своє ставлення до дитини та проявляє бажання та намагання брати участь у її вихованні.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Як слідує з рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (пункт 58), сам факт заперечення відповідачем позовної заяви про позбавлення його батьківських прав щодо дочки може свідчити про його інтерес до дитини.

Судом не встановлено, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_6, необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Раніше до ОСОБА_3 не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дочки. Позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 не сприятиме захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування, не відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і що у виняткових випадках суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей з покладанням на органи опіки і піклування контролю за виконанням ним батьківських обов'язків.

Зважаючи на той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи інтереси дитини, особу відповідача, його бажання виправитися, спілкуватися з дочкою, приймати участь у її вихованні, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області, місцезнаходження: 35000, Рівненська область, м.Костопіль, вул. Травня, буд.3.

Повний текст судового рішення складений 28 лютого 2019 року.

Суддя: С.П. Харечко