Провадження № 2/520/550/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Луняченка В.О.
при секретарі - Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( посв. ін.. НОМЕР_2 від 28.03.2014) про позбавлення права користування житловим приміщенням,
25.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою позбавлення права користування житловим приміщенням, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання не офіційному веб- сайті Київського районного суду м.Одеси. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 17.11.2004 року посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гуряновою Л.Г. ( реєстр №1-6420) належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, що також підтверджено витягом КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 5912218 від 18.12.2004 року).
Відповідач, ОСОБА_2 є двоюрідним братом позивача, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 04.04.2014 року, однак останній не проживає у квартирі, що належить позивачу на праві власності, з моменту його реєстрації, про що свідчить акт про не проживання ( а.с.6), у квартирі його особистих речей не має та місце його мешкання невідоме. Оскільки відповідач зареєстрований за вказаною адресою, реалізувати повною мірою своє право власності ОСОБА_1 не в змозі.
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою №79 від 14.08.2018 року виданою ОСМД «Добробут» 24.10.2018 року та листом відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 07.11.2018 року.
Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 141, 259, 263-268, 280-283, 289 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (посв. ін.. НОМЕР_2 від 28.03.2014) про позбавлення права користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луняченко В. О.