Провадження № 2/750/145/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря Будаш М.В., Конусенко Н.В.

справа №750/11013/18

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по процентам по договору позики в сумі 31568,06 грн. за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року; 5251,13 грн. інфляційні по своєчасно несплаченій позиці за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року; 1779,68 грн. 3% річних за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року. Всього на загальну суму 38598,88 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.09.2015 року між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_3 був укладений договір позики про надання останньому коштів в сумі 64828 грн. 78 коп. строком дії до 01.04.2016 року. Однак, до цього часу відповідач коштів не повернув, проценти не сплатив, в звязку з чим просить стягнути з відповідача вказані суми процентів, інфляційних та 3 відсотків річних.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

Сторони і судове засідання не з»явились, просили справу розглянути за їх відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 22.09.2015 року, укладеного в письмовій формі, ОСОБА_1 (позикодавець) передала ФОП ОСОБА_3М.(позичальнику) грошові кошти в сумі 64828 грн. 78 коп. зі строком повернення 01.04.2016 року ( п.1 Договору).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.02.2018 року з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 64828,78 грн. боргу по позиці, 3137,71 грн. інфляційних та 2917,30 грн. 3 відсотків річних за період з 01.04.2016 року по 31.10.2017 року.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо:1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь проценти за користування позикою за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року. Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. А саме, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення процентів за користування позикою, та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ за період з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року в сумі 7097 грн. 42 коп. згідно наданого розрахунку ( а.с.7).

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року 5251 грн. 13 коп. інфляційних та 1779 грн. 68 коп 3% річних, згідно наданого розрахунку.

Керуючись ст.. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст..ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 7097 грн. 42 коп. процентів за користування позикою за період з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року; 5251 грн. 13 коп. інфляційних та 1779 грн. 68 коп. 3 % річних за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року, а всього на загальну суму 14128 ( чотирнадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 23 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або у строки, передбачені абзацом 2 частини 1 статті 354 ЦПК України.

Суддя Н.В.Требух