БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1633/19
Провадження № 2/497/960/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-3), який згодом уточнив (а.с.18-20), та просить постановити рішення яким:

- зняти арешт нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений Болградською районною державною нотаріальною конторою 08 грудня 2005 року;

- зобов`язати Болградський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження - 2671930) від 08.12.2005 року, стосовно накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог стверджує, що при зверненні до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. для видачі йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 йому, позивачу стало відомо, що на вказаний житловий будинок нотаріусом накладено арешт на підставі постанови Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою від 01.11.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 02.12.2019 року о 14:00 годині (а.с.24). Відповідачам запропоновано у строк, визначений ухвалою судді подати письмовий відзив на позовну заяву, та усі наявні у них докази.

08.11.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог (а.с.18,19-20).

Позивач у підготовче засідання не прибув, про час та місце підготовчого розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.39).

Представник відповідача Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у підготовче засідання не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, жодних заперечень по суті позовних вимог не навів (а.с.42).

Представник Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління національної поліції Одеської області у підготовче засідання не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заперечення відсутні (а.с.40).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 02.10.2019 року виданого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б., позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: житлового будинку, загальною площею 97,0 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.8)

З відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 21.11.2019 року за №3996/01-20 вбачається, що Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстровано арешт нерухомого майна за реєстровим № 2671930 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі Постанови Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159 (а.с.23).

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження є постанова Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159 (а.с 25).

З дослідженої судом кримінальної справи № 170500052 за обвинуваченням відносно ОСОБА_3 за ст. 185 ч.3 КК України встановлено, що відповідно до довідки міжміського БТІ комунального господарства м. Ізмаїл, на ім`я ОСОБА_3 за даними реєстрації в Ізмаїльському БТІ зареєстрованих домоволодінь в м. Болград - не значиться (а.с.34).

Відповідно до форми № 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з 1979 року в АДРЕСА_2 (а.с.28).

Постановою слідчого Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159 накладено арешт на належне ОСОБА_3 майно, однак перелік майна відсутній (а.с.29).

Крім того відповідно до листа слідчого СВ Болградського РВ УМВС України в Одеській області за №28759, слідчий просить державного нотаріуса Болградського районного державного нотаріальної контори Одеської області Станєву В.Б. не виконувати будь які операції щодо майна ОСОБА_3 (а.с.31).

Тобто, на теперішній час в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону відчуження нерухомого майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження є постанова Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159 (а.с.25).

Однак відповідно до листа державного нотаріуса Болградського районного державного нотаріальної контори Одеської області Станєвої В.Б. від 08.12.2005 року за № 497 та витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови слідчого Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за №52/20159 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32,33), хоча ОСОБА_3 в зазначеному домоволодіння не проживав, та право власності на це домоволодіння в нього відсутнє.

Згідно з ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Приписами положень ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.6 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав.

Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи, що позивач набув право на нерухоме майно, домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , але на це майно до теперішнього часу накладено заборону відчуження на підставі постанови слідчого Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159 та при цьому нотаріусом не було скасовано заборону відчуження, що перешкоджає позивачу реалізувати належним чином своє право власності.

Враховуючи те, що Болградської державної нотаріальної контори, на даний час не існує, і державний нотаріус Станєва В.Б. як реєстратор своєчасно не здійснила усі необхідні заходи для зняття заборони відчуження, як наслідок позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління національної поліції Одеської області про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 08.12.2005 року 09:44 за № 2671930, реєстратором: Болградська районна державна нотаріальна контора: 68700, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. 25 Серпня, 192. Підстава обтяження: постанова Болградського РВ УМВС України в Одеській області від 07.12.2005 року за № 52/20159; об`єкт обтяження: все майно за винятком майна, що не підлягає опису та арешту, АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Зобов`язати Болградський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження - 2671930) від 08.12.2005 року, стосовно накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева