Справа №538/1200/18
Провадження по справі №2/538/36/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Бондарь В.А.
за участю секретаря судового засідання - Волошиної Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що з серпня 2007 року по грудень 2008 року вона перебувала в цивільних шлюбних відносинах з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3. Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, так як їх шлюб не був зареєстрований та спільної заяви про визнання батьківства до ДРАЦС відповідачем подано не було. Деякий час після народження дитини вони проживали разом в м. Лохвиця, дитину вважав своєю. 20.10.2009 року відповідач поїхав і після того більше не повертався. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дитини. Крім того, дитина є інвалідом з дитинства. Просить суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом, що сторони перебували у близьких відносинах.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, що видане 17 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області зазначається, що ОСОБА_3 народився в м. Лохвиця Лохвицького району Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_1. У графі "мати " зазначено - "ОСОБА_1", тобто позивач по справі. У графі "батько" - зазначено "ОСОБА_4" (а.с.6). Як зазначила в позовній заяві позивач даний запис № 30 було зроблено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.
Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3, виданим 07 травня 2012 року Лохвицьким управлінням праці та соціального захисту населення (а.с.8).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Як вище зазначено, державна реєстрація народження сина позивача, здійснена відповідно до частини першої ст. 135 СК України.
Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надала достатнього доводів батьківства відповідача ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3
Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство ОСОБА_2 стосовно народженої позивачкою ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Судом при визначенні розміру аліментів враховується те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, дитина ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Враховуючи матеріальне становище позивача з якою проживає дитина, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання його сина щомісячно, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову - з 15 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4 , 12 , 89 , 95 , 141, 258-259, 263-264, 268, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 125, 126, 127, 128, 134, 135, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Внести зміни до актового запису № 30 від 17.02.2009 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, включивши до актового запису відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 як батька.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 15 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_2 - 704, 80 грн., що є судовими витратами позивача при подачі позову про визнання батьківства.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн. в частині позовних вимог про стягнення аліментів.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя В.А. Бондарь