ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

номер справи: 766/24488/18

номер провадження: 22-ц/819/1649/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.

секретар: Шибінська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. від 15 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради про визначення місця проживання дитини та зобов`язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним та за його місцем реєстрації.

В свою чергу, в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в Херсонський міський суд Херсонської області з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.

Разом із зустрічним позивом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення зустрічного позову, в якій просила зобов`язати ОСОБА_3 повернути доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її постійного місця проживання з матір`ю ОСОБА_1 ; визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 не вчиняти жодних дій спрямованих на самовільну зміну місця проживання дитини до ухвалення рішення у цивільній справі та набрання ним законної сили.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 липня 2019 року в задоволені заяви про забезпечення зустрічного позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач за зустрічним позовом є тотожними до заявлених нею позовних вимог і їх задоволення буде свідчити про вирішення судом спору по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду щодо недоцільності вжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, що регулює спірне питання.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України,перевіривши відповідність ухвали нормам процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із надісланих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли щодо місця проживання їхньої спільної дитини.

В своїй заяві позивач за зустрічним позовом, обрала спосіб забезпечення позову, у вигляді зобов`язання позивача за первинним позовом повернути доньку до її постійного місця проживання з матір`ю, визначення місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та зобов`язання останнього не вчиняти жодних дій спрямованих на самовільну зміну місця проживання дитини до ухвалення рішення у цивільній справі та набрання ним законної сили.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування обраного виду забезпечення позову позивач вказала, що ОСОБА_3 самовільно без узгодження з нею змінив місце проживання дочки, забравши її з дитячого садочка до себе до дому. Посилаючись на те, що дочка за своїм віком прив`язана до неї, як до матері та фактично проживає з нею з народження, вказує, що самовільна зміна ОСОБА_3 місця проживання дитини не в повній мірі відповідає інтересам дитини.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 3 якої передбачено, що позов може забезпечуватись встановленням обов`язку вчиняти певні дії.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, здійснив належну оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову, про вжиття якого просила позивач, і предметом заявлених нею позовних вимог, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 повернути малолітню дитину матері, визначити місце проживання дитини з матір`ю до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили, за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього з матір`ю. Забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 не вчиняти жодних дій, спрямованих самовільну зміну місця проживання дочки фактично є вирішенням окремого спору.

Апеляційна скарга наведених висновків суду не спростовує а її доводи зводяться до незгоди з діями позивача за первісним позовом та стосуються безпосередньо предмету спору в цілому і вирішення його по суті, а тому підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що за місцем проживання ОСОБА_1 для дитини створено кращі умови ніж за місцем проживання відповідача за зустрічним позовом, не впливають на висновок суду щодо відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, обраним позивачем способом та недоведеність існування реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких вона звернулася.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас