ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4791/16-ц Номер провадження 22-ц/814/574/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2018 року, головуючий у справі ОСОБА_2, повний текст ухвали складено 04.12.2018 року, за заявою ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в порядку ст.236 КЗпП України про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час затримки виконання постанови апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за його позовом до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за період з 12 квітня 2018 року по дату постановлення ухвали по суті заяви.

Заяву обґрунтовує тим, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за його позовом до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позов задоволено частково, зокрема поновлено його на посаді екіпірувальника другого розраду цеху екіпірування пасажирських вагонів станції Кременчук виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 18.03.2016 року, стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.03.2016 року по 11.04.2018 року у розмірі 104397 грн. 81 коп. з відрахуванням обовязкових платежів та податків і 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Станом на час подання до суду даної заяви, відповідачем ПАТ «Українська залізниця», постанова апеляційного суду від 11.04.2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц в частині поновлення його на роботі не виконана, а тому з ПАТ «Українська залізниця» на його користь, на підставі ст.236 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки виконання постанови суду в частині поновлення його на роботі.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в частині поновлення на роботі, за період з 12 квітня 2018 року по 04 грудня 2018 року включно, в сумі 32914 грн. 59 коп. з відрахуванням обовязкових платежів та податків.

Допущено негайне виконання ухвали в частині присудження ОСОБА_3 виплати середнього заробітку в межах виплати за один місяць.

З вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося Акціонерне товариство «Українська залізниця», оскарживши її в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі представник скаржника адвокат ОСОБА_5 прохає скасувати ухвалу місцевого суду, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 та вирішити питання стягнення судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 11.04.2018 року по справі № 537/4791/16 ОСОБА_3 був поновлений на посаді екіпірувальника другого розряду пасажирських вагонів станції Кременчук виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 18.03.2016 року, тоді як виробничий підрозділ «Полтавська вагонна дільниця» виключено зі складу регіональної філії «Південна залізниця» та з 01.07.2017 року приєднано до філії «Пасажирська компанія». Отже, станом на квітень 2018 року структурного підрозділу виробничий підрозділ «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не існувало. У звязку з чим виконати рішення суду не є можливим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 прохає залишити ухвалу без змін як законну та обґрунтовану.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, третю особу, заявника та його представника, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Як вірно встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позов ОСОБА_3 задоволено частково, зокрема поновлено його на посаді екіпірувальника другого розряду цеху екіпірування пасажирських вагонів станції Кременчук виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 18.03.2016 року. Стягнуто на його користь з ПАТ «Українська залізниця» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.03.2016 року по 11.04.2018 року у розмірі 104397 грн. 81 коп. з відрахуванням обовязкових платежів та податків та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постанова в частині присудження працівникові виплати заробітної плати за один місяць та поновлення на роботі ОСОБА_3 допущена до негайного виконання (а.с. 9-15).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що судове рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі не виконане, у звязку з чим наявні підстави для стягнення з підприємства середнього заробітку за весь час невиконання судового рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

У відповідності до ст.ст. 24, 31, ч. 5 ст. 235 КЗпП України, негайне виконання рішення суду означає обов'язок, а не право власника, не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення працівника на роботі і фактично допустити його до виконання попередніх обов'язків. А добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Згідно розяснень у п. 34 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Стаття 236 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, зокрема, не предявив рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року №938, змінено тип публічного акціонерного товариства Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно Статуту АТ «Українська залізниця», товариство є правонаступником усіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Як вірно встановлено місцевим судом, постанова Апеляційного суду Полтавської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» (після зміни типу та перейменування - АТ «Українська залізниця») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді екіпірувальника другого розраду цеху екіпірування пасажирських вагонів станції Кременчук виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 18.03.2016 року, станом на час розгляду даної заяви відповідачем не виконана.

За приписами ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення ст. 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Суд першої інстанції встановив, що згідно постанови Апеляційного суду Полтавської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц за позовом ОСОБА_3 до АТ «Українська залізниця» встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 складає 201 грн. 93 коп.

Вірно встановивши, що з вини АТ «Укрзалізниця» не виконано постанову Апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у цивільній справі №537/4791/16 ц в частині поновлення позивача ОСОБА_3 на роботі на посаді екіпірувальника другого розряду цеху екіпірування пасажирських вагонів станції Кременчук виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 та стягнення з АТ «Українська залізниця» на його користь середнього заробітку за весь час затримки виконання постанови суду з 12.04.2018 року по 04.12.2018 року включно у розмірі 32914 грн. 59 коп., з відрахуванням обовязкових платежів та податків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, доводи апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» щодо неможливості виконати рішення суду на увагу не заслуговують, оскільки зміна форми підприємства «Укрзалізниця» з публічного на акціонерне не впливає на обовязок АТ «Укрзалізниця», яке є правонаступником усіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», виконати рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі та нести згідно закону відповідальність за його невиконання.

Ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

У звязку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

ОСОБА_6