_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1950/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни

секретаря судового засідання - Дідур Ганни Сергіївни,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Байло Євгена Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Фірми "ТРАНЗИТ Ю.С." МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО, третя особа - Публічне акціонерне товариство "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" про визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року, укладений між ФІРМОЮ "ТРАНЗИТ Ю.С." МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО та ОСОБА_3, розглянувши даний позов в спрощеному провадженні. При цьому позивач посилається на те, що вказаний договір виконано сторонами. Однак, у зв'язку з тим, що вказаний договір відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було віднесено до нікчемних правочинів, позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою від 14.12.2018 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Представник відповідача Байло Є.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить їх задовольнити, про що надав суду відповідну заяву.

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 30.09.2015 року між ФІРМОЮ «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та ОСОБА_3 був укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених цим Договором /а.с.9-10/.

П. 2.1. вказаного договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в сумі 110000,00 грн., що є загальною сумою всіх наданих грошових безготівкових та/або готівкових платежів за період 14 календарних днів, з дня першої такої допомоги, без податку на додану вартість.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року, укладеної 14.10.2015 року, 14.10.2015 року Позичальник повернув Позикодавцю грошові кошти в розмірі 110000,00 грн., що були отримані згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року /а.с.11/.

Вказані обставини також підтверджуються копією квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 14.10.2015 року /а.с.12/.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Тимчасової адміністрації ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» №3-ТА від 10.12.2015 року спірний договір віднесено до категорії нікчемних та визнано нікчемним із застосуванням наслідків нікчемності /а.с.15-20/. Крім того, вирішено кошти в результаті сторнування проводок відобразити на рахунках їх первісних власників.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 повернула фінансову допомогу відповідачу ФІРМІ «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП.

Згідно пп. 14.1.257. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

У абзаці 7 цього ж підпункту зазначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Суд погоджується з позицією сторони позивача щодо того, що Договір від 30.09.2015 року за своєю суттю є договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з п. 9 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, що затверджена Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 826 регламентовано, що рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за правочином (договором), щодо якого було встановлено нікчемність, приймається Фондом за наслідками здійснення Уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), або на підставі рішення суду про визнання правочину (договору) дійсним, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року нікчемним в розумінні ст. 216 ЦК України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 203, 1046, 1051 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати договір про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року, укладений між ФІРМОЮ "ТРАНЗИТ Ю.С." МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 13) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) - дійсним.

Стягнути з ФІРМИ "ТРАНЗИТ Ю.С." МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 13) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. /сімсот чотири гривні 80 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 18.01.2019 року.

Суддя Васильків О. В.