Номер провадження 2/754/3236/19
30 вересня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: Панченко О.М.
при секретарі: Чехун Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
16.10.2018 року на адресу суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.06.2012 року, в якій представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 13 617.36 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 27.06.2012 року відповідачу було надано ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 2 200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 01.10.2018 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 13 617.36 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 13 617.36 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.
Ухвалою від 08.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до матеріалів позовної заяви додав письмове клопотання про розгляд справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № б/н від 27.06.2012 року, відповідачу було надано ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 2 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.
Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у наданому представником позивача розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.
Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умовам та правилами надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.10.2018 року перед АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», має заборгованість в сумі 13 617.36 грн., з яких: 404.88 грн. - тіло кредиту; 3818.86 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8268.98 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 624.64 грн. - штраф (процентна складова).
Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відзиву на позов відповідач до суду не подав і не спростував надані позивачем розрахунки, своїх розрахунків не надав.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Отже, застосування окрім штрафу як виду неустойки, визначеного Умовами, ще й пені є необґрунтованим, оскільки їх одночасне стягнення призводить до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що прямо заборонено Конституцією України та чинним цивільним законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року в справі № 6-2003цс15.
За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені відсутні, а тому позов у даній частині вимог є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг врегульовано, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш аніж на 30 днів, останній зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій.
Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині в сумі 500,00 грн. та процентній складовій в сумі 624.64 грн., який є меншим за сукупний розмір заборгованості по пені, що забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки.
При цьому, оскільки розмір неустойки не перевищує розмір збитків, тому правові підстави для його зменшення у відповідності до ч.3ст. 551 ЦК України відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Враховуючи, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 29.03.2010 року, умови якого ПАТ КБ «ПриватБанк» були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 5 348.38 грн., з яких: 404.88 грн. - тіло кредиту; 3818.86 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 624.64 грн. - штраф (процентна складова).
Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
Керуючисьст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27.06.2012 року б/н, в сумі 5 348.38 грн., з яких: 404.88 грн. - тіло кредиту; 3818.86 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 624.64 грн. - штраф (процентна складова), а також 1762 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.
В решті вимог позов задоволенню не підлягає.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: О.М. Панченко