ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/12269/19

Провадження № 22-ц/818/5069/19

12 листопада 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Печенізька районна державна адміністрація, ТОВ «ФК «Фінрайт»,

треті особи - приватний нотаріус ХМНО Лавінда Наталія Олександрівна, приватний нотаріус Антипова Ія Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року (суддя Колодяжна І.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Печенізької районної державної адміністрації, ТОВ «ФК «Фінрайт», треті особи: приватний нотаріус ХМНО Лавінда Наталія Олександрівна, приватний нотаріус Антипова Ія Володимирівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним звернення на предмет іпотеки, -

встановив:

У вересні 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви зазначала що між сторонами виник спір щодо належності спірного майна. 30.08.2019 року внаслідок фізичного примусу, позивача та її родину примусово позбавлено житла, а саме невстановленими особами у присутності нового власника, позивача виселили з квартири, двері та замки у квартирі замінено, при цьому всі речі позивача залишилися у квартирі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким заборонити відчуження квартири.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що є всі підстави для забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінрайт» зазначила, що обраний позивачкою засіб забезпечення позову не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, не є ефективним з огляду на зміст позовних вимог, також позивачкою не доведено наявність негативних наслідків у випадку незастосування судом зазначених заходів забезпечення позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог і підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири немає.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Печенізької районної державної адміністрації, ТОВ «ФК «Фінрайт», треті особи: приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О., приватний нотаріус Антипова І.В. про визнання противправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що справу не розглянуто, позов має майновий характер, між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на квартиру, тому існує обґрунтоване припущення щодо можливості відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що призведе до невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання ТОВ «ФК «Фінрайт» у відзиві на апеляційну скаргу на те, що обраний позивачкою засіб забезпечення позову не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, не є ефективним з огляду на зміст позовних вимог, судовою колегією не приймаються.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є витребування майна - спірної квартири з чужого володіння ОСОБА_3 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року - скасувати. Постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, площа Конституції,7) для виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко