_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1875/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

18.12.2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить на підставі ст. ст. 536, 1048, 1212, 1214 ЦК України стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 55 260,00 грн. та проценти у розмірі 14 511,42 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року провадження по справі відкрито.

Стороною відповідача ОСОБА_2 до суду 12.04.2018 року подано відзив, в якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

21.05.2018 року позивачем ОСОБА_4 до суду надано відповідь на відзив.

12.07.2018 року відповідачем ОСОБА_3 до суду надано відзив на позов.

26.09.2018 року стороною позивача ОСОБА_4 до суду надано додаткові пояснення та відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.

В ході судового розгляду справи були розглянуті клопотання щодо витребування доказів та допиту свідків, а також про призначення експертиз.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 11.03.2016 року вона сплатила на вимогу сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США для їх погодження та сприяння ремонту паркану у дворі за адресою: АДРЕСА_1. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_3 11.03.2016 року була написана розписка, що він дає своє погодження на будівельні роботи паркану. При цьому позивач зазначає, що ніяких договірних стосунків між позивачем та відповідачами ніколи не було та жодної правової підстави на отримання грошових коштів відповідачами також. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Крім того, позивач ОСОБА_4 зазначає, що після спливу двох місяців з дня безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 2000 доларів США відповідач ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів з заявами про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво, оскільки позивач не надала відповідачам ще 5000 доларів США, які вони з неї вимагали сплатити додатково.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що вона не заперечує, що ОСОБА_4 набула у власність житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та що між позивачем та відповідачами відсутні укладені письмові договори та угоди. Відповідач ОСОБА_2 не визнає та заперечує факт передачі ОСОБА_4 їй або її чоловікові ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 2000 доларів США за проведення ремонтних робіт забору. Також відповідач ОСОБА_2 заперечує факт існування станом на 11.03.2016 року за вказаною адресою паркану, що потребував ремонтних робіт. На підставі викладеного сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. При цьому відповідач ОСОБА_2 також не заперечує фактів її звернення до правоохоронних органів та вважає, що конфлікт виник між ними не в березні, а в квітні 2016 року.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позов зазначає, що позивач ОСОБА_4 ніколи грошові кошти у будь-якому розмірі за проведення будь-яких робіт йому не надавала. У зв`язку з виникненням частих сварок, спорів щодо порядку користування земельною ділянкою загального користування за адресою: АДРЕСА_1, він не укладав з позивачем ОСОБА_4 будь-яких угод, а отримання коштів будь-ким з відповідачів фіксувалося б відповідною розпискою, складеною особисто або угодою.

В ході судового розгляду справи представники обох відповідачів також наполягали на тому, що 11.03.2016 року сім`я відповідачів перебувала на території ТОВ "Виставочний центр "Одеський дім" та не перебували на території знаходження їх власності, тому оспорють факт написання відлповідачем наданої позивачем розписки.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сусідами та проживають за адресою: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_1 , відповідно.

Судом досліджено розписку, складену від імені ОСОБА_3 , щодо того, що він дає свою згоду ОСОБА_4 на будівництво на встановлення паркану посеред двору та земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно викопіюванню з генерального плану (додається). При цьому тест розписки надрукований, рукописним є лише зазначення дати - 11.03.2016 року, прізвище та ініціали - ОСОБА_3 , підпис, та зазначення: «паспорт прилагаю» /а.с.13/.

Судом досліджено розписку, складену від імені свідка ОСОБА_6 від 11.03.2016 року, якою свідок підтверджує, що ОСОБА_4 11.03.2016 року передала 2000 доларів США родині ОСОБА_2 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також в розписці зазначено, що ОСОБА_2 просили вказану суму грошових коштів - 2000 доларів США від ОСОБА_4 за їх згоду на проведення ремонтних робіт паркану ОСОБА_4 , так як є сусідами. Крім того, в розписці вказується, що ОСОБА_6 був присутній при написанні розписки 11.03.2016 року ОСОБА_3 про надання вищевказаної згоди /а.с.14/. При цьому текст розписки є надрукованим, рукописним є тільки підпис на зазначення прізвища та ініціалів ОСОБА_6

Також судом досліджено розписку, складену від імені свідка ОСОБА_6 від 20.10.2017 року, якою свідок підтверджує, що ОСОБА_4 неодноразово вимагає у родини ОСОБА_2 повернути безпідставно отримані кошти в розмірі 2000 доларів США, на що вони відповідають, що нічого не повернуть та ще вимагають додаткові грошові кошти за відзив їх заяв. Текст вказаної розписки є так само надрукованим за винятком підпису та зазначення прізвища та ініціалів свідка /а.с.21/.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово зверталась до правоохоронних органів, а саме до прокуратури та поліції щодо самовільного захоплення земельної ділянки та побудови паркану /а.с.17-20,74-82/.

В ході судового розгляду справи судом допитано свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні 18.12.2018 року пояснив, що він підписував, складені від його імені розписки, та все відбувалось саме так, як в них зазначено.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 ст. 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З цього приводу суд також зазначає, що Верховний Суд України ще у 2014 р. зробив правовий висновок, зазначивши, що ст. 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому (постанова від 24.09.2014 р. №6-122цс14).

Окрім того, за результатами перегляду судових рішень щодо неоднакового застосування положень ст. 1212, 1213 ЦК України, ВСУ неодноразово зазначав, що вказані норми застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.).

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході розгляду справи сторона позивача ОСОБА_4 посилалась на те, що грошові кошти були передані нею відповідачам за усною домовленістю між сторонами щодо надання грошей в обмін на надання згоди на проведення ремонтних робіт паркану. При цьому позивач стверджує, що грошові кошти в розмірі 2000 доларів США були отримані відповідачами в результаті обману, за відсутності передбаченої діючим законодавством правової підстави, у спосіб, що суперечить цивільному законодавству, тобто відбулося безпідставне збагачення відповідачів за рахунок позивача без існування юридичного факту. Також позивач зазначає, що відповідачі в подальшому вимагали від неї ще 5000 доларів США, а коли вона їх не надала, почали звертатись до правоохоронних органів та вимагати від неї гроші, посилаючись на те, що після отримання грошей вони заберуть свої заяви.

При цьому доказів на підтвердження зазначених доводів стороною позивача суду не надано.

Стороною відповідачів в ході судового розгляду справи заперечувались доводи сторони позивача щодо вимагання відповідачами будь-яких грошових сум та не заперечувались факти звернень до суду та правоохоронних органів.

При цьому твердження відповідачів щодо їх відсутності на ділянці в день, який зазначений в розписці про передачу коштів, належним чином підтверджені наданими письмовими доказами, а саме: листом директора ТОВ "Виставочний центр "Одеський дім" від 11.04.2018 р. /а.с.154/.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що між сторонами склалися неприязні спірні стосунки з приводу користування земельною ділянкою та побудови паркану, гаражу, з приводу чого мали місце неодноразові звернення до правоохоронних органів, при чому вказані питання не вирішені між сторонами і по теперішній час.

Посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України, як на підставу своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_4 наголошує на тому, що нею були передані грошові кошти в розмірі 2000,00 доларів США відповідачам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При цьому єдиним доказом передання грошових коштів відповідачу ОСОБА_3 стороною позивача зазначається розписка свідка ОСОБА_6

До вказаного письмового доказу, як і до пояснень самого свідка ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, суд ставиться критично, оскільки вказані в розписці обставини не підтверджені іншими належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин суд не вбачає достатніх доказів на підтвердження факту передачі грошових коштів позивачем ОСОБА_4 відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та існування між ними правових підстав для передачі коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 206, 208, 218,1212 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( РНОКПП невідомий , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 07.03.2019 року.

Суддя Васильків О. В.