ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/2581/16-ц

провадження № 22-ц/4809/1233/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року в складі головуючого судді Ніколаєва М. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

03.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградській області,та з урахуванням уточнень просилаусунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_2 , та стягнути у відшкодування завданої моральної шкоди 150 000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

В 2015 році відповідач як власник сусідньої квартири АДРЕСА_2 , самочинно прибудував коридор до зазначеної квартири, чим порушив встановлені санітарно-будівельні вимоги. Вказана прибудова затіняє вікна та перешкоджає надходженню сонячного світла до квартири позивача.

Крім того, вихід з його квартири АДРЕСА_3 направлений на територію позивача, що перешкоджає їй повноцінно користуватися її житлом. Відповідач не забезпечив влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, в тому числі належних позивачу.

Самочинним будівництвом позивачу завдана також моральна шкода, яка полягає у негативних емоціях і переживаннях, яких вона зазнала і зазнає у зв`язку з протиправними діями відповідача, яких вона не може позбутися до цього часу. Відповідач здійснює на неї моральний тиск, погрожує, ображає нецензурною лайкою, в результаті чого погіршився стан її здоров`я, що призвело до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, нераціонального витрачання життєвого часу на лікування, проведення правових заходів.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про його безпідставність, оскільки висновком судової будівельно-технічної експертизи спростовано доводи позивача щодо порушення будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил відповідачем будівництвом спірної прибудови,а також встановлено, що ця прибудова до квартири відповідача не створює перешкод у користуванні ОСОБА_1 своєю квартирою і не впливає на освітлення квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні майном - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом знесення самочинно збудованої веранди, площею 4,6 кв. м. до квартири АДРЕСА_2 , стягнути 1 грн. завданої моральної шкоди.

Зазначила, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Судом не було враховано, що в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 615/2015-ОЛ від 28.07.15 р. рекомендовано відповідачу не виконувати будь-яких будівельних робіт без документів дозвільного характеру, що в подальшому відповідач порушив.

Також Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції своїм листом рекомендувало відповідачу змінити напрямок входу до ганку в межах існуючих габаритів, зі сторони двору загального користування, замість сторони квартири АДРЕСА_5 , яка належить позивачу,що не було виконано.

Звертає увагу на те, що у дозволі сусідів на будівництво від 10.06.2008 р. мова йде про будівництво веранди, а вона такого дозволу не давала, як і інші сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Зазначає, що 11.01.2017 р. Управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції повторно проведено перевірку двома Головними інспекторами - Колесниковою Г.В. та ОСОБА_5 , в результаті встановлено, що відповідач збудував добудову до квартири АДРЕСА_3 розміром 3,3 АДРЕСА_6 . на 1,65 АДРЕСА_6 . за зовнішніми розмірами (а в 2015 р. був ганок розміром 1,5м. на 2,5 м., висотою 1,2 м.). Будівля Добудови має висоту біля 3,0 м., та будівельні характеристики коридору чи тамбура, але не ганку чи веранди.

В акті чітко вказано на такі порушення: містобудівні умови - відсутні; будівельні обмеження - відсутні; будівництво проведено без декларації про початок виконання будівельних робіт; документи на землю - відсутні.

Відзначає, що будівництво відповідачем самочинної добудови здійснено за рахунок площі зовнішньої стіни позивачки. Згідно Свідоцтва на право власності на житло від 10.05.1993 р. технічного паспорта на квартиру, квартирі АДРЕСА_5 надано АДРЕСА_7 № АДРЕСА_7 не знаходиться на балансі жодної експлуатуючої організації. Власник квартири володіє і розпоряджається не тільки внутрішніми елементами, але й зовнішніми - стіни, вікна, ганок, частина даху,комунікації. Власник здійснює ремонт за власний рахунок як внутрішніх так і зовнішніх елементів, які відносяться до квартири.

В апеляційній скарзі позивач також висловлює незгоду з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи № 708/709/17-27 від 24.05.18 р.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, які підтримали свій відзив і заперечували проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1993 року (а.с.5 т.1), довідкою Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації від 02.06.2014 року та копією технічного паспорта (а.с.11, 7-9 т.1).

Відповідачу ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2007 року (а.с.26 т.1), що також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 67813548 та технічного паспорта (а.с.28-31 т.1).

На підставі дозволу від 10.06.2008 року, де стоїть підпис від імені ОСОБА_1 та інших, сусіди надали ОСОБА_2 згоду на будівництво веранди на місці старого ганку (а.с.33 т.1).

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 615/2015-02 від 28.07.2015 року (а.с.32 т.1), складеного головним державним інспектором управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, вбачається, що на підставі листа Олександрійської міської ради від 10.07.2015 року № 1011-1.20/1/1.8/2416 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил стосовно ОСОБА_2 , а саме добудови до квартири АДРЕСА_2 , за результатами якої порушень вимог законодавства не виявлено. ОСОБА_2 рекомендовано не виконувати будь-яких будівельних робіт без документів дозвільного характеру.

Згідно листа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області від 03.08.2015 року № 1011-1.20/2/1.8/1294, на звернення ОСОБА_1 , позивачу повідомлено, що ОСОБА_2 проведено відновлення ганку замість старого, що руйнувався в існуючих габаритах, визначених технічним паспортом Олександрійського МБТІ від 29.08.2007 року та рекомендовано змінити напрямок входу до ганку в межах існуючих габаритів, зі сторони двору загального користування, замість сторони квартири АДРЕСА_5 (а.с.6 т.1).

Відповідно до акту №6/2017-Ол від 11.01.2017 року, складеного інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, під час позапланової перевірки виявлено порушення проведення реконструкції кв. АДРЕСА_2 , за рахунок прибудови 3,3х1,65 м. без декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.78-79 т.1).

Згідно копії протоколу №4/2017-Ол від 11.01.2017 року, складеного інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, під час позапланової перевірки виявлено порушення ОСОБА_2 проведення реконструкції кв. АДРЕСА_2 , за рахунок прибудови 3,3х1,65 м. без декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.92-93 т.1).

Приписом №4/2017-Ол від 11.01.2017 року, складеним інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, ОСОБА_2 було зобов`язано усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом виготовлення проектної декларації, подання декларації про початок виконання будівельних робіт або знесення прибудови в разі відсутності вищевказаних до 11 травня 2017 року (а.с.94-95 т.1).

Постановою №12/2017-Ол від 24.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 6970 грн (а.с.96-97 т.1).

Згідно довідки КП «Житлогосп» вих. № 602 від 20.06.2017 року, будинок по АДРЕСА_8 не знаходиться на балансовому обліку обслуговування комунального підприємства (а.с.11 т.3).

Відповідно до інформації відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.06.2017 №01-10/766 станом на 01.01.2013 року земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_7 , на праві власності, користування, оренди на території м. АДРЕСА_7 не зареєстровані (а.с.12 т.3).

Згідно висновку експерта № 708/709/17-27 від 24.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи (а.с.84-93 т.3), проведеної на підставу ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року, - 1,4,5 ОСОБА_2 при будівництві прибудови площею 4,6 кв. м. до квартири АДРЕСА_2 порушено ст. 36 п. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме будівельні роботи були здійснені без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Порушення щодо будівництва прибудови площею 4,6 кв.м. до квартири АДРЕСА_2 в рамках порушень будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил під час експертизи не виявлено. Прибудова до квартири АДРЕСА_2 площею 4,60 кв. м. не створює перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 . Прибудова до квартири АДРЕСА_3 площею АДРЕСА_9 не впливає на освітлення квартири АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 13 Конституції визначено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні за змістом положення закріплено у статті 319 ЦК України.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначено у статті 383 ЦК України, відповідно до частини другої якої власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У розумінні частини першої ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно п.п.5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів про планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з`ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовилася від такої перебудови.

В матеріалах справи відсутні докази щодо порушення прав ОСОБА_1 на користування належною їй квартирою та прибудинковою територією багатоквартирного будинку.

За результатами судової судівельно-технічної експертизи не було встановлено перешкод позивачу у користуванні її майном - квартирою АДРЕСА_5 , внаслідок існування прибудови до квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку.

Колегія суддів вважає необгрунтованими та безпідставними заперечення позивача щодо достовірності висновку експерта № 708/709/17-27 від 24.05.2018 року судової будівельно-технічної експертизи й погоджується з висновками суду щодо його належності та допустимості, оскільки експертиза проведена на підставі ухвали суду уповноваженою особою - експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, висновок містить вичерпні відповіді на питання, поставлені судом, є вмотивованим та обґрунтованим.

Враховуючи принцип рівності прав власників житла щодо користування та розпорядження своїм майном, і що прибудова доквартири АДРЕСА_2 , не чинить перешкод позивачу у користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_1 , не встановлення порушень прав та інтересів позивача внаслідок здійснення відповідачем перепланування, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_2 , та відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального права повно і всебічно дослідив обставини, на які посилався позивач в обгрунтування своїх доводів, надані докази, дав їм належну правову оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і застосував норми закону, що їх регулюють, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю і недоведеністю.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки зазначені в позові обставини про створення спірною прибудовою до квартири відповідача перешкод у користуванні належною позивачу квартирою і порушення її прав не грунтуються на доказах і є безпідставними з урахуванням вище наведених норм матеріального права, що були правильно застосовані судом першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С. А. Кіселик