Провадження № 2з/205/29/19
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Відділу у місті Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту користування земельною ділянкою, визнання права на отримання земельної ділянки, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міськради, ГоловАПУ департаменту по роботі з активами Дніпровської міськради, Відділу у місті Дніпрі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту користування земельною ділянкою, визнання права на отримання земельної ділянки та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотримання вимог п.п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 05 лютого 2019 року подано виправлений позов та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року позовну заяву було повторно залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотримання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження.

05 лютого 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти заборону на вчинення будь-яких дій Відділом м. Дніпра ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо державної реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_2 та видачу витягу з Держземкадастру на спірну земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Метплоконструкцій, буд. 12, на імя ОСОБА_2; заборонити вчинення будь-яких дій Дніпровською міськрадою, ГоловАПУ департаменту по роботі з активами Дніпорвської міськради щодо надання дозвільних документів для здійснення держреєстрації земельної ділянки і розгляду питання про предачу у власність відповідачеві ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,010 га, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Металоконструкцій, буд. 12. Зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до необоротних наслідків втрати права позивача на першочергове отримання земельної ділянки та може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, ч. 10 ст. 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягають, оскільки є тотожними заявленим у п.п. 4, 5 позовної заяви вимогам, тому, в разі задоволення заяви по забезпеченні позову, ухвалою суду фактично буде вирішено стосовно цих вимог спір по суті.

Крім того, задоволення заяви призведе до фактичного втручання суду в роботу органів місцевого самоврядування та державної влади, що саме по собі є неприпустимим.

За таких обставин, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтування вимог заявника щодо забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви позивачеві необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 149, п. 2 ч. 1, ч.ч. 2, 10 ст. 150, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Відділу у місті Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту користування земельною ділянкою, визнання права на отримання земельної ділянки, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: