Справа № 462/2202/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 01 липня 2008 року він позичив відповідачу гроші в сумі 150000,00 грн., який відповідач зобов`язувався повернути на вимогу ОСОБА_1 у встановлені законом строки. Проте вимога позивача залишилась без виконання відповідачем, тому 25 травня 2009 року приватним нотаріусом Кулиняк І.Я. було вчинено виконавчий напис на договорі позики. Борг досі відповідачем не повернуто, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 62421,44 грен. Інфляційних втрат та 13500,00 грн. 3% річних за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року.

Відповідачів належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 11 вересня 2019 року, 06 листопада 2019 року.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 01 липня 2008 року ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 150000,00 грн., який останній зобов`язувався повернути на вимогу ОСОБА_1 у встановлені законом строки, що стверджується договором позики від 01 липня 2008 року.

25 травня 2009 року приватним нотаріусом Кулиняк І.Я. було вчинено виконавчий напис на договорі позики від 01 липня 2008 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню знастанням цієї події.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконав свого зобов`язання та не повернув позивачу ОСОБА_1 суму позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 62421,44 грн. інфляційних втрат, 13500,00 грн. 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року, жодних інших розрахунків чи заперечення розрахунків наданих суду позивачем, відповідачем не надано.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 /шістдесят дві тисячі чотириста двадцять одну/ гривню 44 копійки інфляційних втрат, 13500 / тринадцять тисяч п`ятсот/ гривень 00 копійок 3% річних за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш