Справа № 461/6164/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/1674/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26 березня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

начальник Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Зорена П.І. звернувся з поданням про визначення частки майна боржника, покликаючись на те, що у Галицькому відділі державної виконавчої служби м. Львів на виконанні (ВП №52049441) перебуває виконавчий лист №461/7655/15-ц, виданий 08.08.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 67758.00 грн. заборгованості. Оскільки боржник судове рішення добровільно не виконав, просив визначити 1/2 ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Зорена П.І. про визначення частки майна боржника з метою виконання виконавчого листа №461/7655/15-ц, виданого 08.08.2016 року Галицьким районним судом м. Львова, залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи. В апеляційній скарзі зазначає, що є власником 1/2 ідеальної частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до акту від 26.06.2017 року про проведені електронні торги, виданого Галицьким ВДВС м. Львова відповідно до протоколу №259788 проведення електронних торгів від 30.05.2017 року, а відтак без визначення судом 1/2 частки квартири позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на частку належної йому квартири. Зазначає, що відповідно до вимог ст. 443 ЦПК України, суд повинен був розглянути та вирішити подання по суті. Також апелянт вказує, що подання державного виконавця підлягає задоволенню і з тих підстав, що в боржника ОСОБА_3 в процесі виконання виконавчого листа не виявлено іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, і саме тому необхідно визначити 1/2 ідеальної частки квартири з метою подальшої реалізації майна в рахунок погашення заборгованості. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Зорена П.І. задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скраги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Залишаючи подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Зорена П.І про визначення за ОСОБА_3 Ѕ ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_1 без розгляду, суд першої інстанції врахував подану начальником Галицького ВДВС Тетюк Р.М. заяву з проханням не розглядати подання.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що начальник Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Зорена П.І. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 покликаючись на те, що у Галицькому відділі державної виконавчої служби м. Львів на виконанні (ВП №52049441) перебуває виконавчий лист №461/7655/15-ц, виданий 08.08.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 67758.00 грн. заборгованості. Оскільки боржник судове рішення добровільно не виконав, просив визначити 1/2 ідеальної частки боржника у квартирі АДРЕСА_1 .

19 лютого 2019 року та 22 лютого 2019 року начальник Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області надіслав Галицькому районному суду м. Львова лист, у якому стверджує, що виконавче провадження №ВП52049441 з примусового виконання виконавчого листа №461/7655/15-ц закінчено, у зв`язку із повним фактичним виконанням, а тому просить суд не розглядати подання про визначення Ѕ ідеальної частки квартири за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .

Частина 1 ст. 443 ЦПК України, яка знаходиться в розділі У1 ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб», передбачає, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Тобто, з метою виконання судового рішення державний чи приватний виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Зі змісту подання начальника Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області вбачається, що підставою для звернення з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 є те, що у Галицькому відділі державної виконавчої служби м. Львів на виконанні перебуває виконавчий лист №461/7655/15-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова 08.08.2016 року, ВП №52049441, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 67758.00 грн. заборгованості.

Тобто, звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 було викликано необхідністю виконання саме рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 67758.00 грн. заборгованості.

Листами від 19 лютого 2019 року та 22 лютого 2019 року, підписаними начальником Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, підтверджується фактичне виконання ОСОБА_3 судового рішення, на примусове виконання якого було видано виконавчий лист №461/7655/15-ц і для виконання якого начальник Галицького ВДВС звернувся з поданням про визначення частки боржника у квартирі.

І оскільки звернення з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 було викликано необхідністю виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 67758.00 грн. заборгованості, яке на момент розгляду подання Галицьким районним судом м. Львова було виконано, відпала необхідність у визначенні частки ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з метою виконання згаданого судового рішення.

А відтак, начальник Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області в межах наданих йому законом повноважень вправі був звернутися звернувся до суду з клопотанням, у якому просив не розглядати подання про визначення частки ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , яке суд першої інстанції правомірно задовольнив.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14.11.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.