"17" січня 2019 р.
Справа № 642/7273/18
Провадження № 2/642/169/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - Шрамко Л.Л., з участю секретаря -Тугая К.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка 17 грудня 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.01.2013 та стягнення з нього аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем 16.01.2013 був зареєстрований шлюб у Ленінському ВДРАЦС РС ХМУЮ. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні стосунки припинено з жовтня 2014 року, сторони мешкають окремо.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що дитина проживає з нею, майнового спору немає. Примирення вважає неможливим, просить також стягнути аліменти у зазначеному вище розмірі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені остаточно, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмір ? частини з його видів заробітку.

Обидві сторони просили не надавати їм строк для примирення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 16 січня 2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №11).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає з позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння фактично припинили шлюбні відносини, та проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Як зазначено вище, дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову і в частині стягнення з нього аліментів також.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів також такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1), зареєстрований 16 січня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №11).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в дохід держави.

Після розірвання шлюбу залишити сторонам прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення, однак підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів.

Суддя Л.Л. Шрамко