КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Таращанська міська рада Київської області, про уточнення часток будинку в зв`язку з його перебудовою і визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Тарщанська міська рада Київської області, про поділ нерухомого майна як об`єкта права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 з позовом, згідно з яким просила: уточнити частки в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до яких частка ОСОБА_3 становить 27/100, а ОСОБА_1 - 73/100; визнати за нею право власності на 73/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , а саме на: літ. «А-1» (житловий будинок) - 2-3 - житлова кімната, 10,3 кв.м.; 2-4 - житлова кімната, 11,2 кв.м.; 2-5 - житлова кімната, 13, 6 кв.м.; «а-1» (веранда) - 2-1 веранда, 5,5 кв.м.; 2-2 - кухня, 5,5 кв.м.; літ. «В-І» (сарай) вартістю 1 329,00 грн.; літ. «В/пг» (погріб) вартістю 4 733,00 грн.; літ. «Г-І» (сарай) вартістю 2 737,00 грн.; літ. «Е-1» (убиральня) вартістю 3 224,00 грн.; № 1 (огорожа) вартістю 7 160,00 грн.; № 2 (ворота з хвірткою) вартістю 7 270,00 грн.; № 3 (колодязь) вартістю 16 023,00 грн. Всього загальною вартістю 77 447,00 грн., які належать до квартири АДРЕСА_2 .; стягнути з ОСОБА_3 на її користь судові витрати у розмірі 500,00 грн. оплаченої правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування від 25.01.2016 року, укладеного з ОСОБА_5 , їй належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Інша Ѕ частина вказаного будинку належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2016 року.

При цьому, фактично будинок складається із двох відособлених квартир, а саме: квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , та квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 .

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що на підставі рішень виконавчого комітету Таращанської міської ради народних депутатів № 30 від 02.06.1993 року та № 83 від 06.12.1995 року ОСОБА_5 здійснив добудови до житлового будинку, а саме: кімнату розміром 5,00 х 3.00, веранду розміром 2.50 х 2.50 та кухню розміром 3.02 х 2.40, вважає, що слід уточнити частки власників будинку.

26.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким, враховуючи заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, просив:

- виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: коридор (1-1) площею 14,60 кв.м. вартістю 21438,00 грн.; кухня (1-2) площею 10,80 кв.м. вартістю 15490,00 грн.; житлова кімната (1-3) площею 10,20 кв.м. вартістю 14629,00 грн., всього по будинку - 35,60 кв.м. вартістю 51557,00 грн. та огорожа №4 вартістю 3114,00 грн., а всього вартістю 54671,00грн.;

- виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: веранда ( 2-1) площею 5,50 кв.м. вартістю 8360,00 грн.; кухня (2-2) площею 5,50 кв.м. вартістю 8360,00 грн.; житлова кімната (2-3) площею 10,30 кв.м. вартістю 15156,00 грн.; житлова кімната (2-4) площею 11,20 кв.м. вартістю 16481,00 грн.; житлова кімната (2- 5) площею 13,60 кв.м. вартістю 20012,00 грн., всього по будинку - 46,10 кв.м. вартістю 68369,00 грн. та під частиною будівлі під літ. "В/пг" вартістю 9168,00 грн.; сарай під літ. "В-1" вартістю 2575,00 грн.; сарай під літ. "Г-1" вартістю 5302,00 грн.; убиральня під літ. "Е-1" вартістю 6246,00 грн.: огорожа №1 вартістю 12485,00 грн.; ворота з хвірткою №2 вартістю 12677,00 грн.: колодязь питний №3 вартістю 27936,00грн., всього по будівлям та спорудам вартістю 76389,00 грн., а всього по будинку, будівлям та спорудам вартістю 144 758,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 45043,00 грн. в зв`язку з відхиленням від принципу відповідності ідеальним часткам співвласників;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на 1/2 частку кожного у праві власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- встановити порядок користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,1080 га, кадастровий номер :01:092:0014, згідно запропонованого висновком судової експертизи варіанту 1 (додаток 1 до висновку), а саме: ОСОБА_3 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв. м.; ОСОБА_1 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв. м.; земельну ділянку площею 2,9 кв.м. надати в загальне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог вказував, що якщо відповідно до ідеальної Ѕ частки кожного із співвласника поділити у натурі житловий будинок є неможливим, але при цьому виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, поділ має бути здійснений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11.06.2019 року у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Виділено ОСОБА_3 в натурі частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме коридор (1-1) площею 14,60 кв.м вартістю 21438,00 грн; кухня (1-2) площею 10,80 кв.м вартістю 15490,00 грн; житлова кімната (1-3) площею 10,20 кв.м вартістю 14629,00 грн, всього по будинку -35,60 кв.м вартістю 51557,00 грн та огорожа №4 вартістю 3114,00 грн., а всього вартістю 54671,00 грн. Виділено ОСОБА_1 в натурі частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: веранда ( 2-1) площею 5,50 кв.м вартістю 8360,00 грн; кухня (2-2) площею 5,50 кв.м вартістю 8360,00 грн; житлова кімната (2-3) площею 10,30 кв.м вартістю 15156,00 грн; житлова кімната (2-4) площею 11,20 кв.м вартістю 16481,00 грн; житлова кімната (2-5) площею 13,60 кв.м вартістю 20012,00 грн, всього по будинку - 46,10 кв.м вартістю 68369,00 грн та під частиною будівлі під літ. «В/пг» вартістю 9168,00 грн; сарай під літ. «В-1» вартістю 2575,00 грн; сарай під літ. «Г-1» вартістю 5302,00 грн; убиральня під літ. «Е-1» вартістю 6246,00 грн; огорожа № 1 вартістю 12485,00 грн; ворота з хвірткою № 2 вартістю 12677,00 грн; колодязь питний № 3 вартістю 27936,00 грн; всього по будівлям та спорудам вартістю 76389,00 грн, а всього по будинку, будівлям та спорудам вартістю 144758,00 грн. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на 1/2 частку кожного у праві власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 2, а.с. 10-16).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від принципу відповідності ідеальним часткам співвласників та про встановлення порядку користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов у вказаній частині задовольнити в повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог про стягнення компенсації з підстав наявності у ОСОБА_1 другої групи інвалідності, не встановив чи не призведе таке рішення до надмірного тягаря для нього, як батька двох малолітніх дітей.

При цьому, зауважує, що якщо підставою для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянки слугувало невідповідність площі останньої заявленим вимогам, суд першої інстанції мав можливість прийняти рішення щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, виходячи із площі 0,1000 га (т. 2, а.с. 28-31).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.08.2019 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.2, а.с. 52, 53).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.08.2019 року справу призначено до розгляду (т.2, а.с. 55, 56).

Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач та його представник у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила. Разом з тим, 13.11.2019 року до суду надійшла заява представника третьої особи, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише відповідачем і лише в частині незадоволених зустрічних позовних вимог про стягнення грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від принципу відповідності ідеальним часткам співвласників та про встановлення порядку користування земельною ділянкою. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у cудове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги про поділ житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції керувався висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.08.2018 року за № 24622/17-47/1168-11690/18-47, яким, в свою чергу, було запропоновано варіант поділу будинку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у праві власності.

У зв`язку з цим, рішенням суду першої інстанції було виділено ОСОБА_3 в натурі частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме коридор (1-1) площею 14,60 кв.м вартістю 21438,00 грн; кухня (1-2) площею 10,80 кв.м вартістю 15490,00 грн; житлова кімната (1-3) площею 10,20 кв.м вартістю 14629,00 грн, всього по будинку -35,60 кв.м вартістю 51557,00 грн та огорожа .N2 4 вартістю 3114,00 грн, а всього вартістю 54671,00 грн. Виділено ОСОБА_1 в натурі частку у житловому будинку та надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: веранда ( 2-1) площею 5,50 кв.м вартістю 8360,00 грн; кухня (2-2) площею 5,50 кв.м вартістю 8360,00 грн; житлова кімната (2-3) площею 10,30 кв.м вартістю 15156,00 грн; житлова кімната (2-4) площею 11,20 кв.м вартістю 16481,00 грн; житлова кімната (2-5) площею 13,60 кв.м вартістю 20012,00 грн, всього по будинку - 46,10 кв.м вартістю 68369,00 грн та під частиною будівлі під літ. «В/пг» вартістю 9168,00 грн; сарай під літ. «В-1» вартістю 2575,00 грн; сарай під літ. «Г-1» вартістю 5302,00 грн; убиральня під літ. «Е-1» вартістю 6246,00 грн; огорожа № 1 вартістю 12485,00 грн; ворота з хвірткою № 2 вартістю 12677,00 грн; колодязь питний № 3 вартістю 27936,00 грн; всього по будівлям та спорудам вартістю 76389,00 грн, а всього по будинку, будівлям та спорудам вартістю 144758,00 грн. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на 1/2 частку кожного у праві власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, встановивши, що через наявність у ОСОБА_1 інвалідності ІІ групи довічно виплата компенсації становитиме для останньої надмірний тягар, суд першої інстанції відмовив ОСОБА_3 у задоволенні його зустрічних вимог про стягнення такої компенсації.

Так, поняття спільної часткової власності визначено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Водночас, згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Також, слід також враховувати, що в силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Разом з тим, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, що засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності до положень ч. 1, п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін, диспозитивність.

Як передбачено ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, незважаючи як на вимоги ст.ст. 319, 358, 364 ЦК України, так і на вимоги вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства України, суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що виплата компенсації становитиме надмірний тягар для ОСОБА_1 , жодним чином не обґрунтував наявності або відсутності таких обставин у ОСОБА_3 , тим самим порушивши принцип рівності прав сторін по справі.

За вказаних обставин, а також з метою дотримання рівності прав як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 при поділі нерухомого майна з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь грошової компенсації у розмірі 45 043,00 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, слід зазначити наступне.

Так, в обґрунтування відсутності підстав для задоволення вищезазначених зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив про неможливість встановлення порядку користування сторонами земельною ділянкою з кадастровим номером :01:092:0014, оскільки за відомостями з публічної земельної кадастрової карти України дана земельна ділянка має площу 0,1000 га, а позивачем за зустрічним позовом ставиться вимога стосовно земельної ділянки площею 0,1080 га.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позовна вимога ОСОБА_3 щодо встановлення порядку користування сторонами земельною ділянкою площею 0,1080 га, кадастровий номер :01:092:0014, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заявлена згідно запропонованого висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30.08.2018 року за № 24622/17-47/1168-11690/18-47 варіанту 1 (додаток до висновку).

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний висновок експертизи ґрунтується на фактичних розмірах земельної ділянки площею 0,1080 га, кадастровий номер :01:092:0014, що встановлений інструментальною зйомкою земельної ділянки, проведеною в ході судової будівельно-технічної експертизи.

Однак, суд першої інстанції належної оцінки вище встановленим обставинам справи не надав та, як наслідок, дійшов помилкового та передчасного висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою., вирішивши при цьому питання поділу нерухомого майна, яке розташоване на цій земельній ділянці.

За вказаних, суд апеляційної інстанції, враховуючи варіант встановлення порядку користування сторонами земельною ділянкою, запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи,вважає за можливе зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити та встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1080 га, кадастровий номер :01:092:0014, згідно з додатком № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 24622/17-47/1168-11690/18-47, складеного 30.08.2018 року судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Загорною В.В., згідно з яким: ОСОБА_3 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв.м; ОСОБА_1 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв.м; ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надати в загальне користування земельну ділянку площею 2,9 кв.м.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих зустрічних позовних вимог.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення в частині зустрічних позовних вимог про стягнення грошової компенсації та встановлення порядку користування земельною ділянкою, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи № 24622/17-43 у розмірі 5 013,90 грн. та судові витрати, пов`язані з наданням геодезичних послуг у розмірі 750,00 грн., понесення яких позивачем підтверджується квитанціями від 13.02.2018 року та від 02.07.2018 року (т. 1, 158, 159).

Також, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, ОСОБА_3 за рахунок держави підлягає компенсації судовий збір за подання зустрічного позову у розмірі 320,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 960,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Таращанська міська рада Київська області, про стягнення грошової компенсації та встановлення порядку користування земельною ділянкою - скасувати.

Ухвалити в цих частинах нове судове рішення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Таращанська міська рада Київська області, про стягнення грошової компенсації та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію у зв`язку з відхиленням від принципу відповідності ідеальним часткам співвласників у розмірі 45043 (сорок п`ять тисяч сорок три) грн. 00 коп.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1080 га, кадастровий номер :01:092:0014, згідно з додатком № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 24622/17-47/1168-11690/18-47, складеного 30 серпня 2018 року судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Загорною В.В., згідно з яким: ОСОБА_3 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв.м; ОСОБА_1 надати в користування земельну ділянку площею 538,55 кв.м; ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надати в загальне користування земельну ділянку площею 2,9 кв.м.

Компенсувати ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_2 ) за рахунок держави судовий збір за подання зустрічного позову у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи № 24622/17-43 у розмірі 5 013 (п`ять тисяч тринадцять) грн. 90 коп. та судові витрати, понесені за надання геодезичних послуг у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 02 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська