справа № 274/6130/16-ц
провадження № 2/0274/182/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.19 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа салонів магазинів "Меблі", про стягнення заборгованості,-

19.12.2016 позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № МБ-03-08 від 04.03.2008.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення(а.с. 28).
Відповідач в судове засідання не з`явився. В наданій заяві, його представник ОСОБА_2 просив провести рогзляд справи в його відсутності. Позовні вимоги не визнав. У наданому відзиві (а.с. 102-103) просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, який закінчився 23.03.2016
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Зобов`язання за вказаним договором забезпечено договором поруки № МБ-03-08, укладеним 04.03.2008 з поручителем ОСОБА_1 в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань. Предметом договору є надання поруки відповідачем перед банком за виконання ТОВ "Мережа салонів магазинів "Меблі" всіх своїх зобов`язань до договором № МБ-03-08 від 29.02.2008(а.с.16).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Відповідно до п. 2.2.2. та 2.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, відповідно до умов договору та графіку.
За несвоєчасність виконання зобов`язань п.6.1 договору передбачено сплату пені.
Ст.554 ЦК України передбачає солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою.
Відповідно до з частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В той же час, представником відповідача зроблено заяву про застосування строку позовної давності.
Вирішуючи питання дотримання позивачем при зверненні до суду 19.12.2016(а.с. 4) строку позовної давності суд виходить з наступного:
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік(ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України).
Згідно вимог ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
У відповідності до ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Відповідно до статті 259 ЦПК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.
Пунктом 6.8 Кредитного договору термін позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.
Пунктом 11 договору поруки визначено, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу встановлюється протягом 5 (п`ять) років.
Доказів збільшення строку як загальної, так і спеціальної позовної давностіза договором поруки позивачем не представлено, укладений з відповідачем договір таких умов не містить.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що кінцевий строк виконання спірного зобов`язання настав 28.02.2011 - строк позовної давності до 28.02.2016. Позичальником здійснено останній платіж за кредитним договором 10.01.2013, тобто своїми діями із визнання свого боргу він перервав строки позовної давності, і останнім днем звернення позивача до суду став 10.01.2018. Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась станом на 28.11.2016 в сумі 175297.32 грн. - 19.12.2016.
Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строків позовної давності, а тому не вбачає підстав для їх застосування.
Таким чином, факт невиконання відповідач прийнятих на себе зобов`язань знайшов своє підтвердження, а вказані суми боргу підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 15, 60, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 256-258, 261, 264, 554, 1050 ЦК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа салонів магазинів "Меблі", про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2629.46 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текс рішення виготовлено 12.06.2019.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідн.номер НОМЕР_2 .
Головуючий суддя О.В.Замега