Справа № 159/4126/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/231/19 Категорія: 29 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Киці С.І., Русинчука М.М.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К. А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз " про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих неправомірними діями, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником домогосподарства за адресою м. Ковель, вул. Будищанська, 22-а, на території якого знаходиться інший будинок, якому присвоєно інший адресний номер м. Ковель, вул. Будищанська 22-г. Приміщення цих двох житлових будинків газифіковано та обладнано двома різними приладами обліку газу, тому на них зареєстровані два різні особові рахунки.

Позивач вказує, що 09 серпня 2017 року зазначені житлові будинки було відключено від газопостачання представниками ПАТ "Волиньгаз" у зв'язку з виниклою заборгованістю за спожитий природний газ. Рішенням Ковельського міськрайонного суду, яке залишено в силі постановою апеляційного суду від 18.04.2018 року, було визнано неправомірними дії ПАТ "Волиньгаз", що полягають у припиненні газопостачання до об'єктів, розташованих у м. Ковелі Волинської області, вул. Будищанська, 22 "а" - житловий будинок та літня кухня (м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 "г") шляхом пломбування 09.08.17 р. згідно з актом на відключення газопостачання від 09.08.17 р., складеним представниками Ковельської УГГ ПАТ "Волиньгаз". Цим же судовим рішенням зобов'язано відповідача за власний рахунок відновити газопостачання до об'єктів, належних ОСОБА_1

Тобто, рішенням Ковельського міськрайонного суду встановлено неправомірність дій відповідача. Позивач вважає, що такі дії стали причиною заподіяння їй майнової шкоди, зокрема, з часу відключення - з 09.08.2017 року і до ухвалення рішення суду, яке набрало законної сили 18.04.2018 року, у приміщеннях не було газопостачання, в тому числі в період опалювального сезону зимового періоду 2017-2018 р.р., у зв'язку з чим конструктивні елементи житлових будинків, внутрішнє оздоблення та внутрішня домашня обстановка були пошкоджені, чим позивачу заподіяно майнову шкоду.

Позивач покликається на те, що відповідно до висновків експерта вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення встановлених на час огляду обєкту дослідження пошкоджень, що виникли унаслідок відключення від системи газопостачання житлового будинку, загальна сума заподіяної майнової шкоди становить 83182,33 грн. Зазначена вартість вказаних робіт визначена експертом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу будівельних матеріалів, який в середньому складає 30%.

Крім цього, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй було заподіяно немайнову (моральну) шкоду, яка полягає не тільки у пошкодженні майна житлових будинків, а й у негативних наслідках від таких неправомірних дій, яку вона оцінює в сумі 75 000 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну їй майнову шкоду від пошкодження майна за адресою: м. Ковель. вул. Будищанська, 22-а та вул. Будищанська, 22-г в сумі 83182,33 грн. та моральну шкоду в сумі 75000 грн. і судові витрати по сплаті судового збору і за проведення експертизи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" в користь ОСОБА_1 53192, 33 грн у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок відключення від системи газопостачання житлових будинків № 22-а та № 22-г по вулиці Будищанська в м. Ковелі Волинської області; 5000 грн у відшкодування немайнової (моральної) шкоди, та 3052,92 грн судових витрат по справі.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" подало апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні справи судом першої інстанції та постановленні рішення взято до уваги лише пояснення та докази позивача, не встановлено причинно-наслідкового звязку з відключенням газопостачання у будинковолодіннях позивача та настанням збитків. Судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків та призначення експертизи за ініціативою відповідача, а відтак, стягнення шкоди є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення сторін, та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у заподіянні майнової та моральної шкоди позивачу повністю доведена, тому враховуючи вимоги ст. ст. 1166, 1167 ЦК та засади розумності, виваженості та справедливості дійшов до обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача визначені судом суми, оскільки протиправність дій відповідача доведена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

За правилами статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлових будинків № 22-а та № 22-г по вул. Будищанська в м. Ковелі Волинської області, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого 28.12.1979 року Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 18.06.2015 року реєстраційною службою Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 18.04.2018 року, визнано неправомірними дії ПАТ "Волиньгаз", що полягають у припиненні газопостачання до об'єктів ОСОБА_1, розташованих в м. Ковелі Волинської області, вул. Будищанська 22-а житловий будинок та літня кухня (м. Ковель, вул. Будищанська, 22-г) шляхом пломбування 09.08.17 року згідно з актом на відключення газопостачання від 09.08.17 року, складеним представниками Ковельського УГГ "Волиньгаз". Цим же рішенням зобов'язано ПАТ "Волиньгаз" за власний рахунок відновити газопостачання до вказаних об'єктів.

Таким чином, неправомірність дій відповідача щодо відключення житлових будинків позивача від газопостачання встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому додаткового доказування не потребує в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Для доведення факту заподіяння шкоди, причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями відповідача на шкодою, заподіяною майну позивачці, 04.06. 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Експерт Інвест» щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення збитків, нанесених житловому будинку №22г та №22а на вул. Будищанська в м. Ковелі Волинської області внаслідок відключення від газопостачання.

Висновками № 13 та № 14 судової будівельно-технічної експертизи від 12.06.2018 року підтверджується факт пошкоджень житлових будинків унаслідок відключення від системи газопостачання та відсутності опалення та визначено загальну суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 83182,33 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції правильно виключив з обрахунку вартість робіт та матеріалів щодо заміни системи опалення, унітазу та водопровідних труб на загальну суму 29990 грн., що не підтверджено та не в повній мірі встановлено експертом, та в чому виникли сумніви у суду.

Суд вірно встановив, що враховуючи те, що в зимовий період 2017- 2018 р. позивач, як побутовий споживач природного газу, яка споживала для обігріву будинку, нагріву води та приготування їжі, через протиправні дії відповідача тривалий час не могла належним чином користуватися належною їй послугою, тому вона має право на відшкодування заподіяної їй моральної (немайнової) шкоди.

Суд взяв до уваги, що відповідачем у зимовий період було безпідставно відключено від будинку газопостачання, а позивач, яка є людиною похилого віку, пенсіонеркою, зазнала фізичного болю, та страждаючи від холоду в неопалювальних будинках, пережила душевні хвилювання, тобто незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду через зміну звичного ритму життя, значні незаплановані фінансові витрати та емоційний дискомфорт.

Вирішуючи спір про відшкодування збитків споживачу послуг з газопостачання, необхідно брати до уваги загальні положення статті 22 і глави 82 ЦК України.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов'язок доказування позовних вимог покладається на позивача.

На підтвердження протиправності дій відповідача з припинення газопостачання, що є обов'язковим при з'ясуванні підстав відшкодування заподіяних збитків, позивачкою надано суду рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2017 року, яким визнано неправомірність дій відповідача щодо відключення житлових будинків позивача від газопостачання.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови судом у задоволенні поданих відповідачем клопотань про виклик свідків та призначення повторної експертизи не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки матеріалами справи встановлено, що такі клопотання були розглянуті судом і їм дана належна правова оцінка. Покликання щодо необгрунтованості висновку експертизи також не беруться до уваги, так як відповідачем не надано суду вагомих, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного.

Враховуючи те, що позивач довела протиправність дій ПАТ «Волиньгаз», судом першої інстанції на законних підставах стягнуто 5000 грн для відшкодування моральної шкоди та 53192,33 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про ринок природного газу», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподіл природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова Пленуму ВСУ №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4)

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом які їх обґрунтовано спростував.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді