ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2870/17

провадження № 22-ц/4809/548/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2018 року, у складі судді Іванової Л.А., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 15 264,01 грн. за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.02.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки.

ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, погашення заборгованості у встановленому договором порядку не здійснював. У зв'язку з цим, станом на 30.04.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 15 264 грн. 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 555 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10 405 грн. 33 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 100 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, що становить 703 грн. 05 коп.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 26.02.2011 року в розмірі 15 264 грн. 01 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.02.2011 року в розмірі 15 264 грн. 01 коп. та судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Рішення обґрунтовано тим, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні докази того, що відповідач ОСОБА_4 звертався до Банку із заявою про розірвання договору, а так само із заявою про припинення дії укладеного між сторонами 26.02.2011 року Договору, судом не встановлено також, що такі дії були вчинені і зі сторони Банку, отже права позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» порушені неналежним виконанням зобов'язання за договором про надання банківських послуг відповідачем ОСОБА_4, на підставі чого позовні вимоги є доведеними.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на його користь судовий збір у розмірі 2400 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що при ухваленні рішення районним судом були порушені норми як процесуального так і матеріального права, оскільки він не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, в звязку з чим він не мав жодної змоги надати докази стосовно повернення ним кредитного ліміту та закриття рахунків станом на 01.08.2014 року та довести безпідставність нарахування позивачем заборгованості та відповідно інших нарахувань.

Суд першої інстанції помилково виходив з того, що ним не належним чином виконувались зобовязання за кредитним договором. Грошові кошти ним дійсно використовувалися, але станом на 01.08.2014 року кредитний ліміт було повернено позивачу в повному обсязі і будь-яка заборгованість у нього перед банком відсутня, що підтверджується довідкою виданою головним бухгалтером ПАТ КБ «ПриватБанк» №1682002 від 01.08.2014 року. Також, працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» було знищено саму платіжну картку і йому було надано довідку №140801/708 від 01.08.2014 року у якій вказано, що карта №210209, яка належала ОСОБА_4М та всі технічні рахунки, які використовувалися для її роботи закриті.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності. Наполягає на тому, що будь-якої інформації у програмних комплексах Банку щодо видачі клієнту довідок про відсутність заборгованості та закриття усіх рахунків немає та просить суд дослідити зазначені довідки в судовому засіданні.

Вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив його позовну заяву і з огляду на викладене просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Між Публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_4 26.02.2011 року було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, Пам`ятки клієнта та Тарифів, що підтверджується підписом відповідача у заяві, при цьому, відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При укладенні зазначеного Договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору.

Судом також встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши ОСОБА_4 можливість розпоряджатися кредитними коштами, в межах встановленого кредитного ліміту, в той час як відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків виконував не належним чином, у зв'язку з чим станом на 30.04.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 15 264 грн. 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 555 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10 405 грн. 33 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 100 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, що становить 703 грн. 05 коп.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував умови договору кредиту щодо повернення коштів, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна» в розмірі 25000 грн., що підтверджується підписом відповідача у заяві, при цьому, відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На підтвердження позовних вимог до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк», зокрема, було додано:

- розрахунок заборгованості за договором № б/н від 26.02.2011 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_4 станом на 30.04.2017 року;

- анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку заповнену ОСОБА_4 26.02.2011 року;

- витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»;

- Умови та правила надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

З 21 травня 2018 року Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_5 «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне Товариство ОСОБА_5 «ПриватБанк».

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Перевіривши докази, колегія суддів вважає, що банком доведено факт надання ОСОБА_4 кредитного ліміту, відтак доведеним є факт існування між сторонами грошового зобов'язання, яке має виконуватись належним чином обома сторонами.

Разом з тим, як убачається із довідки №1682002 від 01.08.2014 року за підписом головного бухгалтера ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6, наданої відповідачем до суду апеляційної інстанції, станом на 01 серпня 2014 року заборгованість за спірним кредитним договором у ОСОБА_4 повністю погашена.

В іншій довідці № 140801/708 від 01.08.2014 року за підписом головного бухгалтера ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6, наданої відповідачем до суду, вказано, що карта ОСОБА_4 за № 210209, яка видавалася відповідачеві для користування кредитними коштами і всі технічні рахунки, які використовувалися для її роботи знищені.

Суд першої інстанції не мав можливості дослідити зазначені документи, оскільки розглянув справу без участі відповідача, позбавивши його права надати відповідні заперечення та докази.

Заперечення представника АТ КБ «ПриватБанк», які зводяться до того, що у програмних комплексах Банку відсутня інформація щодо видачі клієнту довідок про відсутність заборгованості та закриття усіх рахунків не ґрунтуються на доказах і тому не можуть бути урахованими.

За приписами п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Подана представником відповідача апеляційна скарга обґрунтована також і тим, що суд не повідомив ОСОБА_4 про розгляд справи, яка була призначена на 19 квітня 2018, чим позбавив відповідача можливості реалізувати своє право на подання доказів та обґрунтування своїх заперечень по справі.

Перевіривши зазначені доводи апеляційної скарги суд встановив, що відповідач не був належним чином повідомленим про призначене судове засідання на 19 квітня 2018 року, оскільки матеріали справи не містять доказів про його виклик до суду в порядку передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк".

Про судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача в розмірі 2400 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості залишити без задоволення. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_4 2400 грн. в рахунок компенсації судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 7 березня 2019 року.

Головуючий суддя Головань А.М.

Судді: Карпенко О.Л.

ОСОБА_3