Справа №705/5543/19
2/705/2560/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 листопада 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про поділ майна подружжя. В якості відповідача в позові вказаний ОСОБА_2 .

В позові ставиться питання:

«…Ухвалити рішення суду, яким провести поділ майна подружжя між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за мною ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, веранди а2, прибудови а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу ВЗ, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт№2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення III по АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, веранди а2, прибудови а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу В3, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт№2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення III по АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 ...».

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст.16 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, в позовній заяві, щодо вимог про поділ спільного майна подружжя не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (обґрунтований поділ земельної ділянки з урахуванням розподілу житлового будинку), підстави визначення ціни позову (пооб`єктно), тощо).

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності це закріплена за власником можливість у межах, що допускають законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі. Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

У ч.1 ст.70 СК встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спільна часткова власність це власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності (ст. 356 ЦК України). Спільною частковою власністю має вважатися власність двох чи більше співвласників, частка кожного з яких у праві власності є завідомо визначеною в конкретній величині. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК спільною сумісною власністю є та спільна власність двох чи більше осіб, у яких завідомо не визначені частки кожної з них. Отже, праву спільної сумісної власності, як і праву спільної часткової власності притаманні такі риси як множинність її суб`єктів (співвласників) та єдність її об`єкта. Так, ч. 3 ст. 368 передбачає презумпцію дії режиму спільної сумісної власності щодо майна подружжя, набутого ним за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові засади спільної сумісної власності подружжя визначаються статтями 60-74 нового Сімейного кодексу України. Спільною сумісною власністю, відповідно до ч. 4 ст. 368, також є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При цьому, позивачем в позові ставиться питання про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та на 1/2 частину спорудами та земельної ділянки, проте, позивачем не надано документів, які б підтверджували дійсну вартість майна на момент звернення до суду з позовом (позивачем не зазначено реальну вартість вказаних, житлового будинку та земельної ділянки та підстави визначення ціни позову на момент звернення до суду з позовом ).

Відповідно до п.2, п. 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

До матеріалів позовної заяви позивачем було долучено «Витяг із Звіту» про належну оцінку нерухомого майна, яка не містить ніяких реквізитів документу та не може самостійно вважатися належним та допустимим доказом.

В позовній заяві зазначена ціна позову в сумі 75000 грн. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правильність визначення ціни позову з урахуванням предмету позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно, позивачем до позовної заяви було додано документ про сплату судового збору, а саме квитанцію № 76 від 01.11.2019 року на суму 768,40 грн..

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір » від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на на 01.01.2019 року встановлюються: для вимог майнового характеру сплачується 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред`явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які його права, свободи чи інтереси були порушені відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, правильному визначені ціни позову та з урахуванням ціни позову визначені судового збору у встановлених порядку і розмірі, тощо.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко