Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2019 р. Справа № 608/1334/18

Номер провадження2/608/49/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника третьої особи Дацюка В. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів органу опіки та піклування Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів органу опіки та піклування Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві позивач вказав, що є власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі, окрім нього, зареєстровані колишня дружина ОСОБА_4 та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 Рішенням Чортківського районного суду від 22.06.2016 року розірвано шлюб між сторонами, дітей вирішено залишити проживати з матір'ю. Таким чином, з 22 червня 2016 року відповідачка разом з дітьми у квартирі ОСОБА_1 не проживають, однак з реєстрації у квартирі не знялися, що обмежує його права щодо розпорядження власністю. Зняття з реєстрації не буде порушувати права малолітніх дітей, оскільки вони фактично проживають за іншою адресою. Тому позивач просить визнати ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, відзиву не подала, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської міської ради Дацюк В. С. не має заперечень щодо позовних вимог позивача, посилаючись на те, що внаслідок задоволення позовних вимог права малолітніх дітей сторін порушені не будуть, оскільки діти понад два роки проживають в с. Іванків Борщівського району і там відвідують школу.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 6 лютого 2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 33247682 від 6 лютого 2015 року.

Заочним рішенням Чортківського районного суду від 22.06.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишено проживати з матір'ю.

Актом про встановлення факту непроживання від 3 липня 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6, ОСОБА_5 по місцю прописки не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в квартирі не утримують. На даний час проживають в с. Іванків Борщівського району.

Згідно довідки № 2088 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради 06.07.2018 року, за адресою АДРЕСА_1 до складу сім'ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що позивач є власником квартири по АДРЕСА_1 і в даній квартирі значаться зареєстрованими колишня його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_5, які фактично не проживають у квартирі і нею не користуються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків.

Таким чином, закон надає дитині право обирати самостійно місце свого проживання після досягнення 14 років, до досягнення цього віку дитина не має права вільного вибору свого місця проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_5 без поважних причин не користуються житлом з 2016 року, тобто понад один рік.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 29, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -- 7 березня 2019 року.

Суддя: В. І. Парфенюк