Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 Справа №607/17286/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Нюні Н.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Ємець Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, у якому просить встановити, що протиправними діями прокуратури Тернопільської області - зверненням до господарського суду Тернопільської області з позовом і інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3а» до приватного підприємства «Тернопільська фірма будівельник» про визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного житлового будинку із вбудованими автостоянками та громадськими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною експертною вартістю 19 797 797 гривень скривдило та ображало його, принижувало його честь і гідність, ділову репутацію та ділову репутацію ПМП «Галактика», обмежено його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом прямої та непрямої дискримінації його за ознакою меншовартості. Також, просить стягнути солідарно із відповідачів 9 000 000 грн. завдану йому моральну шкоду та судові витрати на суму 92 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що він є засновником та власником ПМП «Галактика». 26 квітня 2001 року Тернопільська міська рада, згідно державного акту серії ІІ-ТР №002030 від 26.04.2001 року надала ПМП «Галактика» в постійне користування 0,70 га землі по АДРЕСА_1 для будівництва 12-квартирного житлового будинку. На даній земельній ділянці ПМП «Галактика» було збудовано палевий фундамент по всій території, шість гаражів, квартиру №7 , загальною площею 280 кв .м. та ще три квартири 50 відсотків готовності. Крім цього, згідно договору про спільну діяльність ПМП «Галактика» із ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» проводилось будівництво багатоквартирного будинку. У 2011-2015 роках за дискримінаційної підтримки прокуратури та Тернопільської міської ради, використовуючи типову рейдерську схему щодо позивача - власника ПМП «Галактика», було організовано кооператив ОК «ЖБК Голвацького-3а», який незаконно заволодів готовою будовою першої черги будинку, яку пізніше кооператив перейменував в «Блок А», а потім в «3А». З метою надання кооперативу незаконних переваг, за рахунок обмеження та утиску його прав власника ПМП «Галактика», шляхом дискримінації його за ознакою меншовартості, уникнути сплати кооперативом 64 380 грн. судового збору, прокурор міста Тернополя звернувся із позовом в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3а» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного житлового будинку із вбудованими автостоянками та громадськими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що 03 липня 2013 року Вищий господарський суд України у своїй постанові визнав, що у справі №7/104/5022-1603/201 поданий позов прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу є незаконним. У мотивувальній частині зазначеного судового рішення вказано, що в листопаді 2011 року прокуратурою подано позов в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу, який не є органом державної влади, чи органом місцевого самоврядування, якому надано повноваження органу державної влади. Кооператив не є органом, на який державою покладено обов`язок здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави. Протиправними діями прокурора м.Тернополя, зверненням до господарського суду Тернопільської області з позовом і інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3а» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного житлового будинку із вбудованими автостоянками та громадськими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 19 797 797 грн. скривдило та образило позивача, чим принижено його честь, гідність та ділову репутацію та ділову репутацію ПМП «Галактики», обмежило його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом прямої та непрямої дискримінації позивача за ознакою меншовартості. Зазначив про існування причино-наслідкового зв`язку між протиправними діями прокуратури Тернопільської області - зверненням до господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького-3а» до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного будинку та заподіяння йому внаслідок таких дій моральної шкоди. Також у своєму позові вказав, що заподіяна позивачу моральна шкода настала в результаті зневаги його прокуратурою Тернопільської області - зверненням до господарського суду Тернопільської області з даним позовом, обмежило його у визнанні, реалізації та користуванні його правами і свободами, шляхом прямої та непрямої дискримінації його за ознакою меншовартості. Вказаними протиправними діями прокуратури Тернопільської області заподіяно позивачу матеріальну шкоду в особливо великих розмірах більше 18 000 000 гривень. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначає характером порушення, зокрема протиправними діями прокуратури Тернопільської області - зверненням до господарського суду Тернопільської області з даним позовом, приниженням його честі, гідності, ділової репутації, ділової репутації ПМП «Галактика», дискримінацією його за ознакою меншовартості, спричинення йому та його сім`ї матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначає глибиною душевних та фізичних страждань, погіршенням своїх здібностей та позбавленням його можливості їх реалізації. Він є власником МПМ «Галактика» та забудовник, втратив ділову репутацію заснованого ним підприємства, що в результаті призвело до зміни звичного способу життя, налагоджених стосунків з пайовиками, партнерами по роботі та знайомими, змусило його уникати контактів з ними, хвилюватися за втрату своєї репутації та вживати додаткових зусиль для її відновлення, що негативно відобразилось на його почутті та здоров`ї. Також зазначив, що розмір моральної шкоди визначає іншими обставинами, які мають істотне значення для нього: невизначеністю ситуації, стурбованістю і тривогою через те, що ситуація триває довго, глибоким відчуттям несправедливості, нескінченністю судових спорів, для відстоювання справедливості та своїх прав змушений неодноразово звертатись до суду. Також вказав, що заподіяна шкода ПМП «Галактика» - це заподіяна шкода особисто позивачу.

Відповідач прокуратура Тернопільської області позовних вимог не визнала, подала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що на його думку не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що мало місце приниження його честі, гідності та ділової репутації, яке пов`язане у зневазі до нього, внаслідок вчинення прокуратурою Тернопільської області образливих, принизливих, протиправних дій, оскільки позивачем не подано суду доказів щодо цього. Позивачем не обґрунтовано факту наявності щодо нього дискримінації у тому значенні, яке використовується у Законі України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Ні у позовній заяві, ні у наданих суду доказах ОСОБА_1 не наведено жодних даних, які б свідчили про те, що дії прокурора, прийняті ним документи, заявлені позови містять чи пов`язані саме з будь-якою конкретно визначеною ознакою дискримінації. Позивач не надав жодних доказів того, що йому завдано моральної шкоди працівниками прокуратури, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов`язків, не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Не надав позивач доказів на підтвердження перенесених ним розчарувань, душевних страждань, що призвело до зміни звичного способу життя, погіршення стану здоров`я. Також відповідач зазначив, що постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2013 року не встановлено жодного порушення особистих немайнових прав ОСОБА_1 , що давало йому право ставити вимоги про відшкодування завданої йому моральної шкоди. Сам факт скасування рішень судів не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів прокуратури. Враховуючи наведене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - Державна казначейська служба України відзиву на позов не подавав.

22 липня 2019 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити, з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - прокуратури Тернопільської області у судовому засіданні позов не визнала, у його задоволенні просить відмовити з підстав, зазначених у поданому відзиві.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 є засновником - кінцевим бенефіціарним власником (контролером) з 1998 року ПМП «Галактика» (юридична адреса:м. Тернопіль, вул. Пушкіна, 5/177, ), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

26 квітня 2001 року Тернопільська міська рада видала ПМП «Галактика» Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 0.700 по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку, відповідно до рішення 16 сесії 3 скликання Тернопільської міської ради народних депутатів від 15 березня 2001 року.

В листопаді 2011 року заступник прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі «Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3А» звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне мале підприємство «Галактика» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.01.2012 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2013 року позов задоволено. Визнано за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Головацького 3А» право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного житлового будинку із вбудованими автостоянками та громадськими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переданих приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького 3А» по договору від 07.04.2011 року та актах приймання передачі від 15 квітня 2001 року, загальною вартістю 19 797 797 гривень.

Постановою Вищого господарського суду України від 03 липня 2013 року у зазначеній господарській справі, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2012 року та рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області. Як зазначено у даній постанові «…як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2011 року заступником прокурора міста Тернополя подано позов в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу, який не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Судами попередніх інстанцій не враховано, що кооператив не є органом, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави…».

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 жовтня 2013 року, яка набрала законної сили, позов прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Голвацького-3А» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне мале підприємство «Галактика» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що використовувались при незавершеному будівництві об`єкта багатоквартирного житлового будинку із вбудованими автостоянками та громадськими приміщеннями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , позов залишено без розгляду. Як вбачається із зазначеної ухвали суду «…позивач вимог ухвал щодо подання доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, передбаченому статті 4 Закону України «Про судовий збір» не здійснив, не подав він і будь-яких письмових пояснень причин їх неподання, тому зазначене розцінюється, як вчинення дій, що перешкоджають розгляду позовних вимог по суті і є підставою для залишення позову без розгляду за правилами п.5 ч.1 ст.81 ГПК України..».

У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст..56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до положень ст.ст.16, 23 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України, тобто ч.1 ст.275 ЦК України.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правове значення при вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування шкоди має встановлення сукупності обставин:факту спричинення шкоди, неправомірності дій (бездіяльності), якими цю шкоду завдано, причинного зв`язку між фактом спричинення шкоди та неправомірними діями (бездіяльністю).

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на

зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до п.5 зазначеної постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки)

загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою

репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін.

На кожну сторону покладається обов`язок доказування обставин, що нею стверджуються, належними, допустимими та достатніми доказами, з метою переконання суду за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Доказом, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо приниження його честі, гідності та ділової репутації, обмеження його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом прямої та непрямої дискримінації за ознакою меншовартості позивач обгрунтовує постановою Вищого господарського суду України від 03 липня 2013 року у справі №7/104/5022-1603/2001 за позовом заступника прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі «Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3А» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне мале підприємство «Галактика» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи.

Виходячи із змісту зазначеного судового рішення Вищого господарського суду України від 03 липня 2013 року у справі №7/104/5022-1603/2001, ним не встановлено факту протиправних дій прокуратури Тернопільської області, які б порушили права позивача, як фізичної особи, а також ознак дискримінації стосовно позивача перед іншими особами, у тому числі приниження честі, гідності та ділової репутації, як засновника та власника ПМП «Галактика». Зазначеним рішенням лише встановлено, що заступником прокурора міста Тернополя подано позов в інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу, який не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а тому судами попередніх інстанцій при ухваленні судового рішення не враховано, що кооператив не є органом, на який державою покладений обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави. В подальшому, зазначений позов заступника прокурора міста Тернополя ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 жовтня 2013 року, яка набрала законної сили, залишено без розгляду у зв`язку із неподанням позивачем доказів сплати судового збору.

Суд розглянувши матеріали цивільної справи, а також оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позивачем не доведено, що діями прокуратури Тернопільської області, які полягали у зверненні із позовом прокурора до господарського суду Тернопільської області в інтересах держави в особі Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького 3А» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи принижено честь, гідність та ділову репутацію позивача, як фізичної особи та власника, засновника ПМП «Галактика». Також, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в результаті звернення прокурора до господарського суду Тернопільської області із означеним позовом, відбулась негативнасоціальна оцінка ОСОБА_1 в очах оточуючих, негативна суспільна оцінка його ділових та професійних якостей при виконанні трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, а також здійснення ним підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, як учасником суспільних відносин. При цьому, суд не бере до уваги, як доказ протиправної поведінки відповідача надані позивачем копії рішень Тернопільського міськрайонного суду про визнання майнових прав на об`єкти нерухомого майна за позовами фізичних осіб до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», оскільки такими рішеннями не встановлено факту неправомірних дій відповідача стосовно позивача.

Крім цього, позивач також вказує на заподіяння йому моральної шкоди зважаючи, що наведені дії прокуратури Тернопільської області, які полягали у зверненні його із зазначеним позовом обмежено його у визнанні, реалізації та користуванні його правами і свободами, шляхом прямої і непрямої дискримінації його за ознакою меншовартості.

Так, в силу вимог п.3 ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», непрямою дискримінацією є ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Відповідно до п.6 ст.1 зазначеного Закону, прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд вважає, що факт дискримінації відповідача за ознакою меншовартості шляхом звернення відповідача до господарського суду Тернопільської області із позовом і інтересах держави в особі обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького 3А» до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, не доведений під час розгляду даної справи.

Аналізуючи вищенаведене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень наведеного законодавства, матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1166 ЦК України, Законом України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Судове рішення у повному обсязі складено 28 листопада 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан