Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9675/18
Р І Ш Е Н Н Я

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

при секретарі Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрована за адресою: 18030, АДРЕСА_1; адреса для листування: 18005, АДРЕСА_2) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, 18030, АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.09.1983 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Октябрьському відділі РАГС м. Грозного, Чеченської Республіки про що 03.09.1983 року складено відповідний актовий запис № 432. Від цього шлюбу вони мають трьох, на даний час повнолітніх, дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Неповнолітніх дітей не мають. Їхнє спільне сімейне життя виявилося невдалим. Відповідач поступово почав зловживати спиртним, влаштовувати сварки в нетверезому стані, поводив себе агресивно, бив її та дітей, тому вона була змушена з дітьми неодноразово переховувалась від нього у знайомих або викликати для здійснення захисту міліцію. Під час одного з таких приступів неконтрольованої агресії у відповідача, коли він намагався задушити його та їхню старшу доньку. Яка захищала її, представники міліції ініціювали виклик лікарів-психіатрів і відповідача було направлено до Черкаської обласної психіатричної лікарні № 1, де він проходив курс лікування (у 2008 році). Але лікування не допомогло. З набуття повноліття їхні діти виїхали із спільного житла, а вона залишившись сама, постійно була під загрозою фізичної росправи. З середини серпня 2014 року їхні шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено остаточно. З того часу вона з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде, сімейних відносин не підтримують, переховується від своїх друзів, оскільки, відчуває загрозу своєму життю та здоровю, вважаючи відповідача психічно хворим, оскільки її друзям та дітям відповідач неодноразово казав, що шукає її щоб помститись. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем.

15 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

19 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1в судове засідання не зявилася, в позовній заяві зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

А тому, суд на підставі ст. ст. 280 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03 вересня 1983 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія І-ОЖ № 695451), сторони зареєстрували шлюб у Октябрьському відділі РАЦС м. Грозного, Чеченської Республіки, про що складено відповідний актовий запис № 432.

Неповнолітніх дітей не мають. Також, спору про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з серпня 2014 року, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Керуючись ч 3 ст.105, ст. 110, ст. 112 СК України, ст.ст. 4,81, 141, 265, 280-282 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 03 вересня 1983 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Октябрьському відділі РАЦС м. Грозного, Чеченської Республіки, про що складено відповідний актовий запис № 432.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 15 січня 2019 року

Головуючий: ОСОБА_5