Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9209/19
Провадження № 2-з/711/86/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2019 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 з позовом, у якому просить встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

-виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 3, площею 15,5 кв.м. з балконом, площею 6,6 кв.м.;

-виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату № 4, площею 11,5 кв.м.;

-коридор, кухню, ванну кімнату, туалет та вбудовану шафу залишити у спільному користуванні співвласників.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/9209/19 (провадження № 2/711/2831/19).

Рішення про прийняття, відкриття провадження по справі та призначення її до розгляду не прийняте.

Крім того, одночасно з даною позовною заявою позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2017 у справі № 711/9679/16-ц за позивачем та відповідачем визнано право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . За матеріалами справи вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їхній син ОСОБА_3 .

Також вказує, що підставою для подання позову стало те, що відповідач почав перешкоджати нормальному її проживанню та проживанню сина у спірній квартирі, повиносив речі. З приводу цього факту син звертався до правоохоронців. Наряд поліції приїжджав до квартири у момент виникнення конфліктної ситуації та був присутній при вивезенні речей.

Крім цього, 04.11.2019 на її адресу надійшла заява про те, що відповідач має намір продати свою 1/2 частку квартири третій особі, вартістю 450000,00 грн. та запропонував їй придбати цю частку, оскільки вона має першочергове право на придбання частки квартири.

За таких обставин, вона вважає за необхідне забезпечити позов до вирішення питання по суті заявлених позовних вимог, оскільки не вирішення питання щодо встановлення порядку користування квартирою до відчуження співвласником своєї частки у квартирі призведе до порушень як її прав, так і прав третіх осіб майбутнього співвласника 1/2 частки квартири. Новий власник чітко не знатиме, яку кімнату у квартирі йому буде визначено для користування, оскільки на цей час та на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, порядок користування квартирою ще не визначений. У разі зміни співвласника, виникне необхідність залучати його до участі у справі чи подавати окремий позов. Крім того, вона не знає на майбутнє хто буде новим співвласником, чи будуть у нового співвласника малолітні, чи не повнолітні діти і, чи матиме позивач право просити суд у користування кімнату більшою площею, ніж зараз. Тобто, у разі незабезпечення позову можуть змінитись певні обставини, що беззаперечно вплинуть на результат розгляду позову. Тому, у даному випадку, незабезпечення позову може призвести до ускладнення захисту її права у разі відчуження відповідачем вказаної вище нерухомості.

Таким чином, заявниця просить суд, з метою забезпечення позову, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Судове засідання щодо вирішення питання про забезпечення позову проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду 25.11.2019.

Питання про прийняття, відкриття провадження по справі та призначення її до судового розгляду, на час розгляду заяви про забезпечення позову, не прийняте.

Враховуючи доводи, що викладені в позовній заяві, позивачка вказує на наявність спору із відповідачем щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 183/5864/17-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів ОСОБА_1 , суд вважає, що заявницею не наведено жодних об?єктивних даних та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_3 має намір чи вчиняє будь-які дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду по справі за її позовом про встановлення порядку користування квартирою. На думку суду, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач накладення арешту на квартиру, не є розмірним позовним вимогам. Заява не є обґрунтованою та мотивованою, щоби вважати, що імовірне рішення про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача. Крім того, наявність самого по собі позову про встановлення порядку користування жилим приміщенням в жодному разі не є підставою для задоволення заяви, шляхом накладення арешту на квартиру, враховуючи, що право власності відповідача на частину цієї квартири не оспорюється позивачем, а предметом позову є лише встановлення порядку користування квартирою.

Будь-яких доказів в обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову, заявником не наведено та не надано, при умові, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до цих дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що відповідна заява не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, зазначене у заяві: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 26.11.2019.

Суддя: С. М. Позарецька