Справа №705/4026/19
2/705/2142/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 листопада 2019 року суддя Уманського міськрайонного суду, Черкаської області Годік Л.С. розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області Заболотного В., який звернувся до суду з позовом, в інтересах держави, в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 рокузаяви заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області Заболотного В. звернувся до Уманського міськрайонного суду в інтересах держави, в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В позові позивач, заступник керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області Заболотного В., просить: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 14.03.2017 № 23-932/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення ОСОБА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 1,6379 га, з кадастровим номером: : 02:000:1293, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, за ОСОБА_1 , внесений державним реєстратором виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області за індексним номером 34759892 від 12.04.2017.

Підставами звернення до суду з відповідним позовом позивач вказує те, що «…порушено земельне законодавство при наданні у власність земельних ділянок…». Тобто, у позові вказано, що спірна земельна ділянка до її незаконного набуття перебувала у державній власності. У позові зазначено, що «…підставою представництва інтересів держави у судах є наявність порушеного або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що виникають у відносинах між ними або державою та становлять суспільний інтерес…»

Крім того, у позові зазначено, що виконуючи покладені на органи прокуратури функції та завдання, реалізуючи надані чинним законодавством України повноваження, заступник керівника Уманської місцевої прокуратури звертається до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, якою, внаслідок незаконного отримання відповідачем ОСОБА_1 повторно земельної ділянки із земель державної власності, не виконано обов`язок щодо вжиття відповідних заходів до повернення земельної ділянки, зокрема скасування наказу № 23-932/14-17-СГ від 14.03.2017 про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки.

Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури звертаючись з позовом до суду вказує на те, що необхідність реагування органів прокуратури з метою забезпечення інтересів держави виникла у зв`язку з бездіяльністю Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, оскільки будь-яких заходів, у тому числі цивільно-правового характеру щодо захисту законних інтересів держави в частині повернення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка вибула з її власності незаконно, Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру не вживалося.

Відповідно до ч. 3,4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення ЄСПЛ від 01 квітня 2010 року у справі «Корольов проти Росії» (no. 2), № 5447/03, § 33; рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії», № 42454/02, § 35).

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституцій України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики ЄСПЛ, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч. 2 ст. 129 Конституцій України).

У п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру».

Ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відтак, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) має право звертатися до суду з позовом, предметом якого є вимоги, які стосуються земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, стосовно яких прокурором також заявлені вимоги у даній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

З позовної заяви вбачається, що заступник керівника Уманської місцевої прокуратури Заболотній В. в даній справі є позивачем, при цьому, в порушення частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», докази того, що він попередньо, до звернення до суду, повідомив відповідний суб`єкт владних повноважень відсутні. Прокурором ненаведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду, враховуючи наявність листів: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 10-28-0.19-2714/2-19 від 22 березня 2019 р.,Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 10-23-0.6-3249/2-19 від 10.05.2019 та № 10-23-0.6-3246/2-19 від 10.05.2019.

Однак для здійснення представництва за даним позовом, що стосується нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави є наявність умисного невиконання своїх обов`язків посадовими особами Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Доказів про притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб, тощо, суду не надано, а тому зазначена підстава не підтверджується.

Крім того, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій .

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17.

Посилання прокурора на порушення відповідачем певних норм чинного законодавства саме по собі не може бути безумовною підставою для представництва в суді. З аналізу вищезазначених норм вбачається, що прокурор зобов`язаний зазначити в чому саме полягає не абстрактний, а конкретний матеріальний або нематеріальний інтерес держави.

Оскільки, було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, то відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, вважаю, що є підстави для залишення без руху даного позову із визначенням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,185 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області Заболотного В., який звернувся до суду з позовом, в інтересах держави, в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про скасування правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права власності - залишити без руху.

Визначити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися не поданою та буде повернена позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Годік