Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2019 Справа №607/8291/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні належною їй часткою у житловому приміщенні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить зобов`язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні 1/4 часткою квартири АДРЕСА_1 та надати їй ключі від усіх вхідних дверей цієї квартири, а також від вхідних дверей під`їзду будинку АДРЕСА_2 у якому розташована дана квартира та повідомити коди до замків омофонів на вхідних дверях квартири та під`їзді будинку у якому розташована дана квартира.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік ОСОБА_7 подарував їй належну йому на праві власності ј частку квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 27.03.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачка неодноразово намагалась зайти у спірну квартиру, однак відповідачі не впускають її, чинять різного роду перешкоди у користуванні належною їй часткою спірного житлового приміщення, відмовляються надати їй ключі від вхідних дверей спірного житла.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили, письмового відзиву на позовну заяву не подавали. ОСОБА_3 суду пояснила, що не має наміру впускати позивачку до спірного житла, а також надавати ключі від вхідних дверей вказаної квартири.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1997 року, виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної сумівної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яке набрало законної сили, у справі №607/21315/14 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, встановлення порядку користування належною часткою майна, позов задоволено частково. Визначено, що ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору дарування 1/4 частки квартири від 27 березня 2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, укладеного між ОСОБА_7 ( Дарувальник) та ОСОБА_1 ( Обдаровувана ), Дарувальник передав безоплатно, а Обдаровувана прийняла у власність належну Дарувальнику 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2015 року, 1/4 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування 1/4 частки квартири від 27.03.2015 року.

Відповідно до інформації викладений у листах Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 27.05.2015 року №6659, від 08.06.2015 року №7274, адресованих ОСОБА_1 , позивач неодноразово зверталась до зазначеного управління, зокрема 11.05.2015 року та 30.05.2015 року з приводу чинення їй перешкод з боку відповідачів користуванні належною їй ј часткою у квартирі АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що позивачу зі сторони відповідачів чиняться перешкоди у користуванні належною їй 1/4 часткою квартири АДРЕСА_3 , шляхом не надання останній зробити можливість дублікат ключів від вхідних дверей зазначеного житла, відтак остання позбавлена можливості вільно володіти та користуватись належним їй майном. Не погоджуються відповідачі надати таку можливість позивачу також на даний час.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до вимог ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому зазначена норма закону передбачає усунення будь-яких порушень права власності.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а тому, слід усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належної їй на праві власності 1/4 часткою квартири АДРЕСА_3 , шляхом надання їй можливості зробити копії ключів від вхідних дверей зазначеної квартири. При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідачів надати ключі позивачу від вхідних дверей під`їзду будинку АДРЕСА_2 у якому розташована дана квартира та повідомити коди до замків домофонів на вхідних дверях квартири та під`їзді будинку у якому розташована дана квартира, оскільки зазначений будинок у якому розташована спірна квартира перебуває у спільній власності співвласників квартир багатоквартирного будинку, а тому остання самостійно може виготовити дублікат таких ключів, а також з`ясувати коди домофонів на вхідних дверях під`їзду будинку, як співвласник належної їй частки зазначеної квартири шляхом звернення до балансоутримувача зазначеного будинку.

Також, на підставі ст..141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 коп. тобто по 256,13 коп. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні належною їй часткою у житловому приміщенні - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належної їй на праві власності 1/4 часткою квартири АДРЕСА_3 , шляхом надання їй можливості зробити копії ключів від вхідних дверей зазначеної квартири.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., тобто по 256 (двісті п`ятдесят шість) грн.. 13 коп. із кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан