ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6683/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 являлася дружиною ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Ще задовго до дати смерті чоловіка позивача, 13.12.2007 року Київською міською радою було винесено рішення № 1425/4258 «Про передачу громадянину ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 . Окрім вищезазначеної земельної ділянки у власності її чоловіка перебували Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на АДРЕСА_1 та Ѕ частки житлового будинку, що розташований за тією ж адресою. Після смерті чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 27/2010. 15.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С., на підставі поданих ОСОБА_1 документів, їй видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на АДРЕСА_1 та Ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по спадковій справі № 27/2010, а саме їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно ОСОБА_4 . Постанова мотивована тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 028513 на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 видано Київським міським головою 08 грудня 2010 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10095, тобто за життя ОСОБА_4 право власності на вказану земельну ділянку у нього не виникло.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 набув права власності на земельну ділянку, оскільки рішення Київської міської ради було прийняте ще в 2007 році, а в Державному земельному кадастрі ОСОБА_4 , як власник даної земельної ділянки, внесений також ще в 2007 році. Крім того, факт належності вищезазначеного нерухомого майна саме померлому ніким не оспорюється.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що наявні всі законні та обґрунтовані підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, тому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2019 відкрито провадження за даною позовною заявою, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, якою також підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі подали до суду клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили визнати право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 .

Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, оскільки від всіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, так як позов визнаний відповідачами.

Згідно із ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 1979 р., що підтверджується копією Свідоцтва про укладання шлюбу від 24.11.1979 року, виданого Дарницько-Дніпровським відділом РАЦС у м. Києві.

Відповідно до Рішення Київської міської ради № 1425/4258 від 13.12.2007 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку на АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , чоловік позивача, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.05.2010 року, виданим відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина та позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 27/2010.

У встановлений законом строк сини померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які являються відповідачами по справі, звернулись до приватного нотаріуса Садихової Л.С. із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь позивача. Батько спадкодавця ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) також відмовився від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.24,31).

15.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С., ОСОБА_1 . видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на АДРЕСА_1 та Ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом було відмовлено, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова мотивована тим, що що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 028513 на ім`я ОСОБА_4 про те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0756 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, видано Київським міським головою 08 грудня 2010 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10095, тобто за життя ОСОБА_4 право власності на вказану земельну ділянку у нього не виникло.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що відповідачі повністю визнали позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 76 - 80, 174 - 177, 200, 206, 247, 259, 263 - 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :90:642:0001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко