ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1126/19 Справа № 2-6997/11 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року про видачу дубліката виконавчого листа за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилалася на те, що 03 лютого 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі №2-6997/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 23 грудня 2011 року та до повноліття дитини. 15 лютого 2012 року судом було видано виконавчий лист №2-6997/11 у даній справі. 06 квітня 2015 року Чечелівським відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №47152260, яке 12 вересня 2018 року було завершене. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 серпня 2018 року складала 119 932 грн. 60 коп. Державний виконавець направив їй, як стягувачу, виконавчий лист разом із постановою за адресою: АДРЕСА_1. Однак, вона за цією адресою не проживає, виконавчий лист не отримала. Виконавчий лист було втрачено і вона не має можливості повторно пред'явити його на примусове виконання. Із постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 12 вересня 2018 року вбачається, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 08 листопада 2027 року. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд видати дублікат виконавчого листа №2-6997/11 від 15 лютого 2012 року, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 Видано дублікат виконавчого листа у справі №2-6997/11 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 23 грудня 2011 року та до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 03 жовтня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року, з відповідними змінами та доповненнями на час повернення виконавчого документу стягувачу, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року, зі змінами та доповненнями на час повернення виконавчого документу стягувачу, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Частиною 2 вказаної вище статті встановлено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, що вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, передбачено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 статті).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.37 вказаного закону виконавчий документ повертається стягувачу якщо стягував подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з ч.5 ст.37 зазначеного закону повернення виконавчого документа з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, передбачених ст.12 цього закону.

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2012 року у справі №2-6997/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 23 грудня 2011 року та до повноліття дитини (т.1 а.с.13).

15 лютого 2012 року судом було видано виконавчий лист №2-6997/11 у даній справі.

З інформації про виконавче провадження вбачається, що 06 квітня 2015 року Чечелівським ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №47152260 (т.2 а.с.6).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2018 року у справі №204/4126/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів у зв'язку із змінами в законодавстві було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначених рішенням Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 03 лютого 2012 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий за рішенням Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 03 лютого 2012 року у справі №2-6997/11 відкликати після набрання рішенням законної сили, та повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом, якщо така є. Вирішено питання судових витрат (т.1 а.с.13).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2018 року залишено без змін (т.1 а.с.72, 73).

12 вересня 2018 року постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою представника позивача було повернуто виконавчий лист стягувачу, а також роз'яснено, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 08 листопада 2027 року. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 серпня 2018 року складала 119 932 грн. 60 коп. (т.2 а.с.5).

Державний виконавець 12 вересня 2018 року направила стягувачу ОСОБА_2виконавчий лист разом із постановою за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.4).

З матеріалів справи вбачається стягувач ОСОБА_2 за цією адресою не проживає та з 01 червня 2018 року зареєстроване місце її проживання м.Краків, Республіка Польща (т.2 а.с.8-10).

24 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (т.2 а.с.1, 2).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_2 Видано дублікат виконавчого листа у справі №2-6997/11 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 23 грудня 2011 року та до повноліття дитини (т.2 а.с.22).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов'язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду від 03 лютого 2012 року не виконано та ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яка не погашена, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката вказаного виконавчого листа, пославшись на те, що є підстави вважати, що виконавчий лист було втрачено, що позбавляє можливсті стягувача повторно пред'явити його на примусове виконання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_2 не зверталася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, а її представник є неповноважною особою є безпідставними та належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року про видачу дубліката виконавчого листа - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді