Справа № 551/810/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2019 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Вергун Н.В.,
за участю:секретаря судових засідань Курінної Я.М.,
представника позивача - адвоката ОСОБА_2,
представника третьої особи Величко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, -
14 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування поданого позову позивач послалася на те, що відповідач останні шість місяців ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Таке самоусунення відповідача від догляду за дітьми, на думку позивача, порушує норми сімейного права України, що і слугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим призначено підготовче засідання о 12 год. 00 хв. 14 вересня 2018 року / а. с. 30 /.
З метою забезпечення належного позивачу права на захист, проведення підготовчого засідання було відкладено до 08 год. 45 хв. 25 вересня 2018 року / а. с. 36 /.
Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 закрито, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 17 жовтня 2018 року / а. с. 54 - 55 /.
З огляду на першу неявку, належним чином повідомленого, відповідача, розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 09 листопада 2018 року / а. с. 67 /.
За наслідками фактичного розгляду справи, який мав місце 09 листопада 2018 року, у судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 27 листопада 2018 року / а. с. 80 - 83 /.
Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року внаслідок задоволення клопотання представника позивача - адвоката ОСОБА_2 судове засідання у справі відкладено до 09 год. 00 хв. 04 січня 2019 року / а. с. 90, 96 /.
Позивач ОСОБА_4 під час вступного слова позов підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, що викладені у позовній заяви. Подальший розгляд справи просила проводити у її відсутність, про що подала до суду відповідну заяву / а. с. 87 /
Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 вважав наявними підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, тому просив позов ОСОБА_4 задовольнити.
Незважаючи на своєчасність повідомлення відповідача ОСОБА_5 про місце, дату та час розгляду справи, останній до суду не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 13, 39, 40, 58, 61, 63, 73, 93, 94 /.
За наслідками судового засідання, яке мало місце 09 листопада 2018 року, розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку / а. с. 81 /.
Начальник служби у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області Величко В.В., як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, посилаючись на висновок органу опіки та піклування Шишацького району вказувала на наявність достатніх та обґрунтованих підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили суду, що протягом останніх шести місяців відповідач не проживає разом з позивачем ОСОБА_4, виїхав за межі України.
Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв'язку суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Так, у ході розгляду справи встановлено, що заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 10 липня 2018 року шлюб між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 було розірвано / а.с. 14-15/.
За час проживання сторін у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження / а.с.18-20 /.
На підставі судового наказу Шишацького районного суду Полтавської області від 04 червня 2018 року з відповідача ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання своїх дітей / а.с.16-17 /.
Станом на вересень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14 111 грн. 00 коп. / а. с. 51 /.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 15 травня 2018 року, позивач ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та має наступний склад сімї: доньки - ОСОБА_7, 2001 року народження, ОСОБА_9, 2001 року народження, син - ОСОБА_6, 2010 року народження, та чоловік ОСОБА_5, 1970 року народження / а. с. 25 /.
При цьому, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5 / а. с. 28 /.
За даними опорного закладу « Яреськівська загальноосвітня школа І - ІІ ступенів імені Ф.П. Борідька Шишацької районної ради Полтавської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з 02 вересня 2012 року по 18 серпня 2016 року навчалися в ОЗ « Яреськівська ЗОШ І - ІІІ ст. ім. Ф.П. Борідька ». Батько участі у вихованні не брав / а. с. 47 - 48 /.
Як пояснила позивач у судовому засіданні діти з 2016 року освітніх закладів не відвідують.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін./, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно із абз. 2 п. 18 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини / дітей / і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.
У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.
З наведених обставин, суд критично ставиться до пояснень позивача у судовому засіданні щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Не бере суд й до уваги свідчення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, оскільки вони не містять інформації про те, що ОСОБА_5 умисно, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.
Зважаючи на принцип безпосередності судового розгляду, суд не бере до уваги й письмові свідчення ОСОБА_13, підпис якої, між тим, належним чином не завірений / а. с. 77 - 78 /.
Поряд з цим, умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача відносно своїх дітей позивачем не надано.
Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його трьох малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року / далі - Декларація /, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю /батьком/.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно трьох малолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей.
Позивачка не довела та не надала суду й доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її батька по відношенню до неї батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків відносно дитини. Виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою та позивачкою не доведено свідоме ухилення від батьківських обов'язків, а надані докази, на які вона посилається, у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про свідоме ухилення від своїх батьківських обов'язків.
З огляду на вказані обставини, суд критично відноситься до висновку органу опіки та піклування Шишацької РДА №01-21/281 від 12 жовтня 2018 року, згідно якого є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки останній постійно перебував у довготривалих відрядженнях і вихованню та догляду за дітьми приділяв дуже мало часу, останнім часом зовсім не цікавиться дітьми, не допомагає їм матеріально, самоусунувшись, таким чином, від виконання батьківських обов'язків / а.с.64 /.
Між тим, зазначений висновок Служби у справах дітей Шишацької РДА №01-21/281 від 12 жовтня 2018 зроблений виключно на підставі акту обстеження умов проживання позивача ОСОБА_4, яка разом з малолітніми дітьми проживає без реєстрації у будинку, що належить відповідачу ОСОБА_5 / а.с.28, 65/.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 161, 164, 166 СК України, статтям 4, 5, 141, 265, 268, 273, 280 - 284, 289 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, -відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення / складання /, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з для вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде виготовлено 14 січня 2019 року.

Головуючий суддя: