Справа № 135/183/18
Провадження № 2/135/117/20
УХВАЛА

іменем України

06.12.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_6 у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ладижинського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 подав заяву про закриття провадження в справі, яка мотивована тим, що є рішення суду з тих самих підстав і з того самого предмету спору, а саме: рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.09.2015 у справі №135/1070/15ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про виділення Ѕ частини житлового будинку в натурі. Вказаним рішенням позивачу було в повному обсязі відмовлено в задоволенні позову, він дане рішення не оскаржив. Рішення набрало законної сили. Предметом вказаного судового спору був той же самий житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Підстави для виділення частки теж були тіж самі. Сторонами по тій справі були: Позивач ( ОСОБА_8 ) і Відповідач ( ОСОБА_6 ). По даній справі, №135/183/18 Позивачем є спадкоємець ОСОБА_8 - його донька ОСОБА_7 , тобто правонаступник Позивача (дані обставини вказані в позовній заяві ОСОБА_7 , визнаються обома сторонами, а тому не підлягають доказуванню. Тому, відповідач звернувся з цією заявою посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сипи сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суду ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Разом з тим, представником позивача ОСОБА_7 адвокатом Бодачевським Р.В. було подано заперечення на заяву про закриття провадження в справі, відповідно до якої представник позивача пояснив, що сторони по справах №135/1070/15ц та №135/183/18 ідентичні, що визнається стороною позивача. Об`єкт позову по справах №135/1070/15ц та №135/183/18 дійсно є житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, предмет позову у справах 135/1070/15ц та №135/183/18 - різний. У цивільній справі №135/1070/15ц позивач по справі ОСОБА_9 з урахуванням остаточних уточнених позовних вимог просила суд виділити їй в натурі Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У цивільній справі №135/183/18 позивач по справі ОСОБА_7 з урахуванням уточнених позовних вимог просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 та виділити частку ОСОБА_7 , що становить 1/82 в житловому будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частину огорожі та воріт та визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку виділу на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином предмети позовів, тобто матеріально-правова вимога ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у цивільних справах №135/1070/15ц та №135/183/18 - різні. Окрім того, представник позивача зазначив, що і підстави позову у справах №135/1070/15ц та №135/183/18 відрізняється. А саме, у цивільній справі №135/1070/15ц підставою позову про виділ Ѕ частки ОСОБА_10 були технічні пропозиції та технічні паспорти на будинок АДРЕСА_1 Робітничому в АДРЕСА_2 Ладижин виготовлені КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 02.08.2011 та від 11.02.2009. Позовні вимоги у цивільній справі «135/183/18 про виділ частки в спільній частковій власності обґрунтовується технічним паспортам виготовленим КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 31.07.2017 та висновком будівельно-технічної експертизи №034/18 від 29.03.2019 щодо технічної можливості виділу частки ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_1 . Таким чином підстави позовів, тобто обставини якими обґрунтовуються позови у цивільних справах №135/1070/15ц та №135/183/18 також різняться. Отже, враховуючи викладене, представник позивача просив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні заяви про закриття провадження у справі, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на клопотання про закриття провадження у даній справі.

Згідно з ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Положеннями ст. 255 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав закриття провадження у справі.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що посилання сторони відповідача на наявність судового рішення Ладижинського міського суду від 29.09.2015 в цивільній справі № 135/1070/15ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про виділення Ѕ частини житлового будинку в натурі, як на підставу для закриття провадження у цивільній справі № 135/183/18 є необґрунтованими, оскільки порівнявши зміст позовних вимог цивільних справ №135/1070/15ц та №135/183/18, вбачається, що тотожними у цих цивільних справах є лише склад учасників справи, проте предмет у цих двох справах різний, що вказує на необґрунтованість заяви відповідача ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд вважає подане клопотання про закриття провадження у справі необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_6 про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя