Справа № 2-3758/10
УХВАЛА

«28» листопада 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретаря судового засідання Перетятько А.В.

за участі представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Раєвського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву відповідача про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2010 у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (відповідач-2) звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. Заява відповідача мотивована тим, що він не згоден із заочним рішення суду з наступних підстав: в порушення умов кредитного договору від 05.02.2010, як відповідач ОСОБА_2 , та і в порушення договору поруки від 05.02.2008 року відповідач ОСОБА_1 будь-якого повідомлення кредитора про наявність заборгованості за кредитним договором, а також вимоги про дострокове погашення заборгованості що виникла не отримували; відповідно до умов кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором №116/в від 05.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №7 від 05.02.2008 року, відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку банку будівлю складу обладнання ВКБ літ.БЇ-1 приміщення поз.3-9 загальною площею 197,6 кв.м. примітка загальна площа зменшилась на 2,9 та кількість позицій збільшилася за рахунок устаткування тимчасових перегородок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розгляду вищевказаної цивільної справи зазначене нерухоме майно було реалізоване третій особі, а виручені кошти були направлені (зараховані) на погашення заборгованості за кредитним договором. В наслідок чого відповідачі до теперішнього часу вважали, що заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі та кредитні правовідносини з Банком припинені.

Однак, як зазначає відповідач-2, суд, під час винесення заочного рішення, не перевірив чи дійсно зазначене заставне нерухоме майно було реалізоване, за яку суму, чи вистачило коштів від реалізації на погашення заборгованості за кредитним договором тощо.

Відповідач-2 також зазначає, що з моменту укладення кредитного договору від 05.02.2008 відповідач ОСОБА_1 , разом із відповідачем ОСОБА_2 систематично сплачували тіло кредиту та відсотки відповідно до графіку з незначними порушеннями, однак оскаржуване рішення взагалі не містить посилання позивача на дату порушення зобов`язань за договором, належних доказів наявності заборгованості, а також порядку його розрахунку, не зазначено періодів нарахування процентів за користування кредитом, штрафу та комісії за порушення кредитних зобов`язань; на протязі 2008-2010 р.р. було укладено низку додаткових договорів до кредитного, іпотечного договорів та договору поруки з істотними змінами умов деяких пунктів первинних договорів (у тому числі збільшення процентної ставки, строків та умов повернення кредитних коштів), що також не знайшло свого відображення у мотивувальній частині заочного рішення від 01.11.2010р. та не звернено на це увагу суду.

Надати більш обґрунтовані пояснення з посиланнями на окремі пункти договорів, та окремі письмові докази відповідач ОСОБА_1 не має можливості, оскільки у зв`язку із тривалим часом (11 років) документів за кредитним, іпотечним договорами та договором поруки у нього не збереглися. Окрім цього, згідно довідки АНД районного суду від 05.09.2019р. матеріали цивільної справи №2-3758/10 були знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання матеріалів, відповідно до «Переліку судових справ що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів», строк зберігання для даної категорії справ встановлено 5 років, що також позбавило можливості останнього ознайомитися з матеріалами справи в тому числі і з наданими Банком письмовими доказами.

Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що про час і місце судових засідань він не був належним чином повідомлений і тому не міг брати участь у них, внаслідок чого був позбавлений можливості захистити свої права в суді; копія заочного рішення від 01.11.2010 року поштовим відправленням йому не надходила, про наявність заочного рішення йому стало відомо на стадії виконання судового рішення, після дзвінка державного виконавця. Копію даного заочного рішення відповідачем-2 було одержано через свого представника в канцелярії суду лише 04.11.2019 року, про що свідчить підпис представника у поданому клопотанні.

Відповідача-2 зазначає, що при ухваленні заочного рішення не були враховані докази, які мають значення для правильного вирішення справи і вказані відповідачем-2 у заяві про перегляд заочного рішення та поясненнях, зокрема, він не мав змоги надати свої пояснення судові, надати письмові докази при винесенні заочного рішення суду.

Заслухав пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2010 р., ухваленим у порядку заочного розгляду справи, позовні вимоги ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» задоволено повністю: стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2 ) на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за кредитним договором №116/в від 05.02.2008 р. в розмірі 875282,69 грн. (вісімсот сімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

За ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи з імперативних приписів ч. 1 ст. 288 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не ненадання відзив на позовну заяву, але й необхідно посилатися на такі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; та лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Утім, дані умови судом при розгляді даної заяви про перегляд заочного рішення встановлені не були, тому подана відповідачем заява про перегляд заочного рішення має бути залишена без задоволення.

Твердження відповідача про те, що він не отримував ніяких судових повісток та взагаді не був обізнаний про наявність заочного рішення суду, суд не бере до уваги, оскільки як вбачається з оригіналів документів матеріалів справи №2-3758/10, які збереглися зі справи, знищеної відповідно до Переліку судових справ що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів, 27.04.2012 на адресу суду надійшла постанова старшого державного виконавця АНД ДВС ДМУЮ Шагана О.А. від 23.12.2011 про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням вимог виконавчого документу у повному обсязі, а саме стягнення з ОСОБА_2 (відповідача-1), яка є солідарним боржником з відповідачем-2, на користь позивача 1820 грн., що може свідчити про обізнаність відповідача-2 про наявність заочного рішення суду.

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вказана практика ЄСПЛ відображена й у ЦПК України ( в редакції станом на дату ухвалення судового рішення), та в чинній редакції (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Знищення судової справи мало місце відповідно до Переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів, що підтверджується відповіддю голови суду на запит представника адвоката Раєвського В.В. від 05.09.2019, тоді як із вказаною заявою відповідач ОСОБА_3 звернувся 14.11.2019.

У справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03) від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено,

"легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Скасування такого судового рішення прирівнюється до втручання у його чи її право на мирне володіння майном (див., серед інших, "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], заява N 28342/95, п. 74).

За умови скасування заочного рішення від 01.11.2010 р. та призначення справи до розгляду в загальному порядку, надаючи, таким чином, відповідачу зі спливом значного проміжку

часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які мають на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, порушуватиметься принцип юридичної визначеності, який є необхідним компонентом принципу верховенства права, та "право на суд" позивача, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.258, ст.ст. 259, 260, 261, 284, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2010 у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Дата складення повного судового рішення 03.12.2019 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження відраховується з дати постановлення вказаної ухвали.

Суддя В.В. Спаї

28.11.2019