У Х В А Л А

іменем України

01 березня 2019 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву третьої особи ОСОБА_1 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Комісії з питань захисту дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва 04.12.2018 року відкрито провадження по справі.

Третьою особою ОСОБА_1 заявлено заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., мотивуючи тим, що в провадженні Деснянського районного суду перебувають справи за № 754/8595/18 та № 754/16923/18 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей, стягнення моральної шкоди та справи в провадженні судді Панченко О.М., тому вважає, що наявність в провадженні того ж судді цивільної справи про скасування вказаних актів дає можливість вплинути на її результат, тому зазначені справи мають розглядатися різними складами суду. Недовіру та сумніви в безсторонності, справедливості суду вселяють і обставини відкриття провадження у даній справі, оскільки позовна заява не містить інформації, визначеної п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, проте суддя Панченко О.М. чомусь не залишила заяву без руху, а відкрила провадження. Факт ігнорування такого порушення судом встановлює обгрунтовані підозри у встановленні привілейованого ставлення суду до прав і інтересів позивача - ОСОБА_2, яка є і відповідачем по іншій справі № 754/8595/18, яка також перебуває у провадженні судді Панченко О.М.

Вивчивши доводи скарги, оглянувши надані матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви щодо відводу судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2019 р. Панченко О.М. зупинено провадження по вказаній цивільній справі до вирішення питання про відвід судді, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України суд дійшов висновку щодо необґрунтованості поданої представником заяви про відвід судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від заява про відвід головуючому по справі судді Панченко О.М. була передана на розгляд судді Саламон О.Б.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК України суд вважав за можливе про проведення розгляду даної заяви без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід та може бути заявлено відвід учасниками справи. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку. Встановлення обставин, вказаних у п.п. 1-4 ч.1ст. 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч.ч.3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

В заяві не зазначено доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді. Заявником зазначено, що «факт ігнорування порушення судом встановлює обгрунтовані підозри у встановленні привілейованого ставлення суду до прав і інтересів позивача - ОСОБА_2, яка є і відповідачем по іншій справі № 754/8595/18, яка також перебуває у провадженні судді Панченко О.М.»

Перевіривши наведені підстави для відводу головуючого судді Панченко О.М., суддя дійшов висновку, що прийняття суддею відповідних процесуальних дій час розгляду цивільної справи та, відповідно незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу судді та оціночно визначатися як сумніви у її об'єктивності, упередженості та заінтересованості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішені у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

З огляду на викладене, враховуючи викладені підстави, у задоволенні заяви про відвід судді Панченко О.М. слід відмовити.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко Оксани Миколаївни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон