Ухвала

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 205/866/19

провадження № 61-21110ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна»

(далі - ПІІ «АМІК Україна») про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 травня 2017 року по 10 жовтня 2018 року (218 робочих дні).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня

2019 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ПІІ «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Стягнуто з ПІІ «АМІК Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток

за час вимушеного прогулу за період з 23 травня 2017 року по 06 червня 2017 року та з 15 грудня 2017 року по 10 жовтня 2018 року у розмірі

139 902, 66 грн.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПІІ «АМІК Україна», в якій заявник скасувати просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, зазначаючи, що оскаржену постанову

суду апеляційної інстанції було отримано 24 жовтня 2019 року,

що підтверджується копією конверта Дніпровського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи,

у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі згідно розрахунків суду першої інстанції складає 165 847, 86 грн, а суду апеляційної інстанції - 143 186, 76 грн, тобто суму,

яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

ПІІ «АМІК Україна» оскаржує постанову суду апеляційної інстанції в частині часткового задоволення позову про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 139 902, 66 грн (656, 82 грн х 213 робочих дні).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ПІІ «АМІК Україна» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна»

про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року задовольнити.

Поновити підприємству з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» строк

на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду

від 10 жовтня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями

«АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников