Справа №359/3153/18
Провадження №2/359/342/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства культури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 28 жовтня 2015 року Міністерство культури України уклало з позивачем контракт №633 про те, що ОСОБА_1 призначався на посаду генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» терміном на 5 років з 28 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2020 року. Додатком №1 до контракту був визначений посадовий оклад позивача в розмірі 4916 гривень та встановлена кратність 2 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії (редактора відділу). 29 березня 2016 року Міністерство культури України та ОСОБА_1 підписали додаток №2 до контракту, згідно з яким розмір посадового окладу позивача був збільшений до 5998 гривень. 20 жовтня 2016 року Міністерство культури України та ОСОБА_1 підписали додаток №3 до контракту, згідно з яким розмір посадового окладу позивача був збільшений до 11996 гривень, а коефіцієнт кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії (редактора відділу) був підвищений до 4. Однак згідно з Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів посадового окладу і преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства культури України, затверджених наказом Міністерства культури України №538 від 13 липня 2016 року, розмір посадового окладу керівника державного підприємства визначався у кратності 4 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, зазначеної в колективному договорі. Такою професією вважається редактор відділу, посадовий оклад якого в 2017 році становив 6900 гривень. Тому розмір посадового окладу позивача повинен був становити 27600 (6900 х 4), а не 11996 гривень. Ці обставини свідчать про те, що протягом 2017 року він мав право на отримання заробітної плати в загальному розмірі 331200 гривень (27600 х 12), а не 143952 гривень (11996 х 12). Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати за період часу з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року в розмірі 187248 гривень (331200 143952).

2. Міністерство культури України не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що у 2016 році станом на день підвищення кратності мінімальний посадовий оклад редактора відділу становив 2999 гривень. У звязку з цим розмір посадового окраду позивача був збільшений до 11996 гривень (2999 х 4). Підстави для визначення посадового окладу позивача в більшому розмірі, зокрема в розмірі 27600 гривень, були відсутні. Тому Міністерство культури України просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

II. Процесуальні дії у цивільній справі.

4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 6 грудня 2018 року (а.с.192-193) було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» в якості співвідповідача. Відмова у вжитті цього процесуального заходу обумовлена тим, що ОСОБА_1 уклав контракт з Міністерством культури України. Ця обставина свідчить про те, що саме відповідач, а не ДП «Національне газетно-журнальне видавництво», є роботодавцем позивача. Крім того, позов предявлений виключно до Міністерства культури України. Тому саме ця юридична особа повинна відповідати за позовними вимогами.

III. Процесуальні дії у цивільній справі.

5. Наказом Міністра культури України №780/0/17-15 від 28 жовтня 2015 року (а.с.97) ОСОБА_1 був призначений на посаду генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» як такий, що став переможцем конкурсного відбору.

6. 28 жовтня 2015 року Міністерство культури України уклало з ОСОБА_1 контракт №633 про те, що позивач призначався на посаду генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» терміном на 5 років з 28 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2020 року (а.с.6-12). Додатком №1 до контракту (а.с.13) був визначений посадовий оклад позивача в розмірі 4916 гривень та встановлена кратність 2 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії (редактора відділу).

7. 29 березня 2016 року Міністерство культури України та ОСОБА_1 підписали додаток №2 до контракту (а.с.14), згідно з яким розмір посадового окладу позивача був збільшений до 5998 гривень.

IV. Норми права, які застосував суд.

8. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

9. Згідно з ч.3 ст.21 КУпАП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін.

V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи.

10. Умовами, критеріями, диференційованими показниками та розмірами посадового окладу і преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства культури України (а.с.19-22), затвердженими наказом Міністерства культури України №538 від 13 липня 2016 року (а.с.17-18), розмір посадового окладу керівника державного підприємства був визначений у кратності 4 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, зазначеної в колективному договорі.

11. Як вбачається зі змісту колективного договору між адміністрацією ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» та профспілковим комітетом на 2016-2019 роки (а.с.31-96), вказаною професією визначений редактор відділу.

12. З копії листа генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавниц-тво» №104/01-08 від 17 березня 2016 року (а.с.197) вбачається, що на той час мінімальний посадовий оклад редактора відділу становив 2999 гривень.

13. Тому 20 жовтня 2016 року Міністерство культури України та ОСОБА_1 підписали додаток №3 до контракту (а.с.15-16), згідно з яким коефіцієнт кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії (редактора відділу) був підвищений до 4, а розмір посадового окладу позивача був визначений в розмірі 11996 гривень (2999 х 4).

14. З довідок генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» №111/01-08/12 від 24 квітня 2018 року (а.с.105) та №110/01-08 від 23 квітня 2018 року (а.с.106) вбачається, що заробітна плата, яка виплачувалась ОСОБА_1 в період часу з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, визначалась з урахуванням посадового окладу в розмірі 11996 гривень. Тому підстави для стягнення з Міністерства культури України на користь позивача заборгованості по виплаті заробітної плати відсутні.

VI. Докази та доводи відповідача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

15. В матеріалах цивільної справи міститься копія штатного розпису ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» (а.с.27-29), з якого вбачається, що починаючи з 1 січня 2017 року мінімальний розмір посадового окладу редактора відділу становив 6900 гривень. Однак спірні правовідносини виникли ще в 2016 році. Ця обставина свідчить про те, що вказаний штатний розпис не стосується предмета доказування та є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України.

16. З огляду на це суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на мінімальний посадовий оклад редактора відділу в розмірі 6900 гривень. Їх доводи з приводу цих обставин не мають жодного значення для правильного вирішення спору.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства культури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державне підприємство «Національне газетно-журнальне видавництво», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати відмовити.

Повний текст рішення суду складений 6 березня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5