Справа № 638/153/19
Провадження № 2-з/638/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Калінової А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1628008,68 грн.

09.01.2019 представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3, а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 75,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 36316057; заборони відчуження корпоративних прав ОСОБА_3, що належать йому як засновнику Громадської організації «Бюро добрих справ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39650699) і ТОВ «Інформаційне агентство «Інформ бюро» (ідентифікаційний код юридичної особи 39648103); заборони ОСОБА_3 виїжджати за межі України до винесення судом рішення по даній справі.

В обґрунтування зазначених вимог представник позивача посилався на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем стосовно повернення грошової позики, і на даний час загальна сума заборгованості становить 1628008,68 грн.

Відповідачу на праві власності належить трикімнатна квартира, загальною площею 75,1 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 148479 грн. Однак відповідач має необмежену правову можливість здійснити відчуження зазначеного нерухомого майна, що призведе до неможливості фактичного виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Також представник позивача вважає, що відповідач в будь-який час може відчужити свої корпоративні права, які він має як засновник громадської організації «Бюро добрих справ» і ТОВ «Інформаційне агентство «Інформ бюро». В останньому розмір внеску відповідача становить 1000 грн.

Представник позивача вважає, що відчуження відповідачем зазначених прав і нерухомого майна може вплинути на неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

З наданої позивачем інформації вбачається, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підтверджується право власності ОСОБА_3 на трикімнатну квартиру, загальною площею 75,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується наявність у ОСОБА_3 корпоративних прав, що належать йому як засновнику Громадської організації «Бюро добрих справ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39650699) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інформ бюро» (ідентифікаційний код юридичної особи 39648103).

Суд враховує, що станом на момент розгляду клопотання, позивачем не надано достатніх доказів в обгрунтовання його вимог про арешт квартири, тому в цій частині залишає клопотання без задоволення.

Що стосується заборони відповідачу виїжджати за межі України до винесення судом рішення у справі, слід врахувати наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи в праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, оскільки дана вимога не стосується забезпечення виконання судового рішення, яке вже винесене судом, у цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

При цьому суд враховує, що заборона відчуження зазначених вище корпоративних прав не вплине на участь відповідача в управлінні та отриманні прибутку у відповідних юридичних особах, але перешкоджатиме необмеженій правовій можливості відповідача здійснити відчуження цих корпоративних прав, тим самим перешкодивши виконанню рішення суду в випадку задоволення позову.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що між сторонами існує спір і в разі задоволення позову існує загроза невиконання рішення суду, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Заборонити відчуження корпоративних прав ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; НОМЕР_1, виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 15.05.2012; РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), що належать йому як засновнику Громадської організації «Бюро добрих справ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39650699) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інформ бюро» (ідентифікаційний код юридичної особи 39648103).

В задоволенні іншої частини вимог про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання 3 роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: