Справа № 372/1896/13-ц
Провадження 4-с-12/19
ухвала

Іменем України

27 лютого 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.

за участю боржника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 30.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в якій посилаючись, на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.06.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. На виконання рішення судом було видано виконавчий лист № 2-278/13, на підставі якого постановою від 25.10.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40446322. В подальшому 28.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів, та під час розгляду справи між сторонами було укладено мирову угоду, яка була визнана судом, про що було постановлено ухвалу від 07.11.2014 року, відповідно до якої розмір аліментів було зменшено до 900 грн. на місяць. Незважаючи на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2014 року, яка була надана державному виконавцю, ним продовжувалось нарахування аліментів в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Причиною такого нарахування, про яке ОСОБА_1 дізнався випадково, була помилка суду у виконавчому листі в частині зазначення дати народження дитини, яка в подальшому була виправлена ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.01.2018 року. Копію даної ухвали ОСОБА_1 отримав 04.01.2019 року та під час звернення до державного виконавця з ухвалою про виправлення описки йому стало відомо про оскаржувану постанову, тому він просить скасувати постанову державного виконавця від 30.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами винесеної в рамках виконавчого провадження № 40446322, оскільки державний виконавець під час її винесення не зясував у боржника всіх обставин, зокрема його основне джерело для існування та характер роботи, а тому вона винесена безпідставно.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив скасувати постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 30.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, оскільки вона винесена без зясування всіх обставин та є безпідставною.

Представник боржника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги підтрима в повному обсязі та просив скасувати постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 30.10.2018 року, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Враховуючи обмежені ч. 1 ст. 449 ЦПК України строки розгляду такої категорії справ суд вважав можливим розгляд скарги провести за наявного складу учасників.

Вислухавши боржника, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.06.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 500 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. У розумінні цієї норми права державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби.

На виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 14.06.2013 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-878/13

25.10.2013 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3В винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40446322 за виконавчим листом № 2-878/13 виданим 21.10.2013 року Обухівським районним судом Київської області.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2014 року судом було визнано та затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, відповідно до якої розмір аліментів було зменшено з 1 500 грн. до 900 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.01.2018 року було виправлено помилку в ухвалі Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2014 року, яка полягала у невірному зазначенні дати народження дитини, на утримання якої присуджено стягнення аліментів.

30.10.2018 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3В винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. У розумінні цієї норми права державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

21.10.2013 року Обухівським районним судом Київської області виданий виконавчий лист № 2-878/13 на підставі рішенням від 14.06.2013 року винесений Обухівським районним судом Київської області, що набрало законної сили, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитинну.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ст. 6 цього ж Закону визначені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи скарги щодо дати коли боржник отримав оскаржувану постанову державного виконавця у виконавчому провадженні № 40446322 непереконливими.

Суд вважає, що скаржник міг дізнатись про порушення своїх прав та оскаржити зазначену у скарзі постанову державного виконавця у визначені законом строки, оскільки був обізнаний із наслідками вирішення судового спору, був обізнаний із виникненням у нього грошових зобовязань перед стягувачем за чинним судовим рішенням. За таких обставин, направлення боржникові за відомими адресами документів виконавчого провадження узгоджувалось із законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Законуза заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, чинне судове рішення повинно виконуватись, однак у суду відсутні відомості про будь-які дії ОСОБА_1, як боржника у виконавчому провадженні щодо добровільного виконання судового рішення у визначений законом строк.

За таких обставин, порушень прав чи законних інтересів скаржника, які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду справи суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).Таким чином, доводи скарги суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на законі і матеріалах справи, належно не доведені, суперечать фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко