Справа № 342/1453/18
Провадження № 2/342/264/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкувння за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.05.1990 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору головою якого був батько позивачки ОСОБА_5. Право власності на будинок зареєстроване в цілому за ОСОБА_5 в Коломийському МБТІ 03.05.1990р. під реєстровим № 51. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,20 га, що доводиться довідкою Городницької сільської ради № 521/02-24 від 09.11.2018 року. У відповідності до технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А", загальною площею 114,6 кв.м, житловою площею 59,1 кв.м, сараю, двох стодол, комори, гаража, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Голова колгоспного двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року. На час його смерті діяв ЦК України 1963 року. Довідкою Городницької сільської ради № 520/02-24 від 09.11.2018 року доводиться, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 позивачка єдина з числа спадкоємців першої черги за законом проживала разом з ним у житловому господарстві. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської РДНК. Проте, нотаріус відмовила їй у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію його як колгоспного двору, що стверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.12.2018 року. Станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживали: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_6, позивачка та її донька ОСОБА_2 з чоловіком та донькою. Ніхто з перелічених осіб не звертався з заявами про прийняття спадщини чи про виділ частки у колгоспному дворі. Спадкодавець був батьком позивачки, позивачка постійно аж по день смерті батька проживала разом з ним, вони вели спільне господарство. Після смерті батька, позивачка фактично вступила в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через неналежно оформлені правовстановлюючі документи на житлове господарство.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендують та не зверталися до нотаріальної контори з приводу її оформлення і не мають наміру звертатися в майбутньому. З приводу виділу частки в колгоспному дворі теж не зверталися та не претендують на неї.

Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 3 травня 1990 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 45 від 20.03.1990 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. Згідно довідки № 472/02-24 виданої виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 22.10.2018 року АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1 згідно рішення 10-ої сесії пятого демократичного скликання від 22.07.2008р.

Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та всклад сім'ї входили: голова господарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, правнука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що доводиться довідкою № 524/02-24, виданою виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 13.11.2018 р.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року у віці 76 років в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 03.09.1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 3 вересня 1991 року Городницькою с/Радою Городенківського району.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 р. в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 11.07.1995 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, видане 11.07.1995 року Городницькою сільською Радою Городенківського району.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Довідкою виконкому Городницької сільської ради № 520/02-24 від 09.11.2018 р. стверджено, що на час смерті (ІНФОРМАЦІЯ_10) ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 та всклад його сім'ї входили: дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, правнук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8

Копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4, виданого 28.03.1979р. Городницькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Після одруження 16 січня 1954 року з ОСОБА_11, прізвище дружини ОСОБА_10 змінено з ОСОБА_10 на ОСОБА_11, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 28.03.1979р.

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5. На час смерті батька позивачка проживала разом з ним. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5

Копією спадкової справи № 568/1997 наданою суду завідувачем Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 стверджується, що ОСОБА_2 (відповідачка по справі) прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка складається з грошового вкладу з процентами в ощадбанку.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1956/1991 роках, інші господарські будівлі збудовані в 1957, 1991 роках. Звітом про оцінку житлового будинку (загальною площею 114,6 кв.м) стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 станом на 05.11.2018р. становить 157 130 грн. За даним господарством рахується земельна ділянка площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 521/02-24, виданою 09.11.2018 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 3798/02-31 від 11.12.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_5, судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_4 - АДРЕСА_1.

Суддя: Гайдич Р. М.