Провадження № 2/263/2535/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 03 вересня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він перебував шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області шлюб між ними розірваний, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживала разом із відповідачем. На підставі виконавчого листа № 2-12624/10 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. З 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина за власним бажання та згодою батьків проживає із позивачем. За рішенням двох батьків визначено місце проживання дитини разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де створено усі умови для проживання дитини. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, матеріальної допомоги не надає та взагалі участі у виховання дитини не приймає, оскільки увесь час витрачає на виховання дитини від останнього шлюбу. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 141, 161, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 3, 49 ЦПК України, уточнивши позовні вимоги, просить суд припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 липня 2010 року у цивільній справі № 2-12624/10, з 01 серпня 2019 року; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року та до повноліття дитини.

Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги.

ОСОБА_2 надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд розглядати справи за її відсутності.

Третя особа у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 13 грудня 2005 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис № 1325.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 27 травня 2010 року, шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірваний, про що складений актовий запис № 276.

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб АДРЕСА_2 , вбачається, що до складу сім`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Відповідно до акту № 926, складеного МКР «Курчатова» ОСОБА_8 .О. 22 серпня 2019 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3

ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2015 року.

На підставі виконавчого листа № 2-12624/10 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено при розгляді справи та підтверджено належними доказами, з 22 серпня 2019 року дитина проживає разом із батьком, перебуває на його утриманні.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Частина 1 статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Так, позивач у позовній заяві просить суд стягнути аліменти на дітей починаючи з 01 серпня 2019 року, однак доказів на підтвердження ухилення відповідача від їх сплати суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 СК України не надано, тому слід дійти висновку, що такі підлягають стягненню від дня пред`явлення позову, тобто з 03 вересня 2019 року.

Аналізуючи в сукупності вище викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76- 81 ЦПК України, обставини справи, визнання такого відповідачем, слід дійти висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

З огляду на висновок про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з відповідача підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 200, 258-260, 263-265, 273 ЦПК України, ст. 180-184, 188, 191 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Припинити примусове стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 , що проводиться на підставі виконавчого листа від 19 липня 2010 року, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 серпня 2010 року, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 серпня 2019 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, адреса: пр-т Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2019 року.

Суддя О.А.Шевченко