Справа № 137/982/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" листопада 2019 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та право на земельну ділянку в порядку спадкування,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка на час смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що за життя мати уклала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла її. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 2,4840 га, яка розташована на території Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області та земельні ділянки загальною площею 0,40 га, які по АДРЕСА_1 . 05 березня 2019 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,4840 га. На інше майно свідоцтво на право не було видано, скільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельні ділянки. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та право на земельні ділянки загальною площею 0,35 га, які розташовані також по АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився, надали суду листа відповідно до якого сільська рада просить справу розглянути без представника сільської ради. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнають та просять їх задовільнити. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 10) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.11) її матір`ю зазначена ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12) позивачу після розлучення присвоєно прізвище " ОСОБА_3 ". Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13) пояснюється зміна прізвища позивача з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ". Із копії заповіту (а.с.14) судом встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповідає своїй дочці ОСОБА_1 . Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.16) ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку площею 2,4840 га, розташованої на території Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 346/02-14 від 05.03.2019 р. (а.с .18) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок та земельну ділянку по причині відсутності законних на те підстав. Із свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 (а. АДРЕСА_3 ) встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Технічним паспортом (а.с. 20-23) зазначається, що виготовлялась технічна документація на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1 . Із рішення виконкому Соснівської сільської ради №25 від 17 березня 1994 року (а.с.25) встановлено, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_4 Сосни АДРЕСА_5 га, АДРЕСА_6 .Радянська 0,35 га (біля будинку). Із довідки Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №234 від 18.03.2019 р. (а.с.26) встановлено, що за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно записів земельно-кадастрової документації, рахувалась земельна ділянка площею 0,40 га. Випискою з погосподарської книги за №165 від 18.02.2019 р. (а.с.27) ОСОБА_2 зазначена як голова сім`ї, ОСОБА_5 зазначена як дочка. Витягом з рішення Соснівської сільської ради за №11 від 20.11.2015 року (а.с.28) в АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, враховуючи письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну ділянку, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за заповітом та має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -
Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок, позначений на плані літ."А" загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м., веранда, ганок літ "а", сарай літ "Б", погріб літ. "п/Б", сарай літ. "Б1", сарай літ. "В", погріб літ. "п/В", сарай літ. "В1", огорожа №1, ворота з хвірткою №2, криниця №3, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку загальною пощею 0,35 га із них: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя : Желіховський В. М.