Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 2-57/2010
Провадження № 4-с/674/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого судді Артемчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

номер справи 2-57/2010

учасники справи:

представники заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

заінтересована особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дунаївці скаргу ОСОБА_4 , учасник справи: Дунаєвецький РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області на дії старшого державного виконавця,

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2019 року заявник, ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Козіян О.В.

В скарзі зазначив, що ним, 11.10.2019 року, від старшого державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Козіяна О.В. отримано поштовим зв`язком повідомлення про відкриття 26.09.2019 року відносно нього наступних виконавчих проваджень: №№60155992, 60156090, 60155853.

Ознайомившись у приміщенні Дунаєвецького РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області 15.10.2019 з матеріалами вказаних виконавчих проваджень встановлено, що останні відкриті з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в матеріалах виконавчих проваджень №№60155992, 60156090, 60155853, розпочатих 26.09.2019 року, наявні копії довіреностей, завірені самими представниками, а не особами, які уповноважили останніх.

Вказує, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, а її оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, заяви про відкриття виконавчого провадження від імені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підписані представником, на підтвердження чого додано копії довіреностей, засвідчені цією ж особою, підлягали б поверненню, а тому скаржник звернувся до суду та просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Козіяна О.В., які полягала у незаконному відкритті виконавчих проваджень №№60155992, 60156090, 60155853 та зобов`язати старшого державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Козіяна О.В. скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №№60155992, 60156090, 60155853 від 26.09.2019 року та повернути стягувану виконавчі листи у зв`язку із відсутністю у його представника належним чином оформлених документів на здійснення представництва.

В судовому засіданні представники скаржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Старший державний виконавець Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Козіян О.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вважає, що постанови по виконавчим провадженням №№60155992, 60156090, 60155853 від 26.09.2019 року винесені відповідно до законодавства.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи ,приходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

При розгляді справи судом встановлено, що 25.09.2019 р. на адресу Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшов рекомендований лист № 143, яким були надіслані три виконавчих листа №2-57/2010 із заявами про відкриття виконавчого провадження, та довіреностями на представництво, які відповідно 25.09.2019 р. були зареєстровані в АСВП, а саме: заява про відкриття виконавчого провадження, вихідний номер заяви № 967 від 24.09.2019р., на виконання виконавчого листа № 2-57 від 09.04.2010р., про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 11753,53 доларів США, заява була зареєстрована в АСВП під вхідним номером 14.6-29/4647 від 25.09.2019р.; заява про відкриття виконавчого провадження, вихідний номер заяви № 968 від 24.09.2019р., на виконання виконавчого листа № 2-57 від 09.04.2010р., про стягнення солідарно судових витрат з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 1207,00 грн., заява була зареєстрована в АСВП під вхідним номером 14.6-29/4642 від 25.09.2019р.; заява про відкриття виконавчого провадження, вихідний номер заяви № 969 від 24.09.2019р., на виконання виконавчого листа № 2-57 від 09.04.2010р., про стягнення солідарно пені та штрафів з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 14811,11 грн., заява була зареєстрована в АСВП під вхідним номером 14.6-29/4644 від 25.09.2019р.

При цьому до заяв додано довіреності на підтвердження повноважень представника.

Ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

26.09.2019 р. старшим державним виконавцем після розгляду даних заяв були відкриті наступні провадження: виконавче провадження № 60156090, про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 11753,53 доларів США; виконавче провадження № 60155853 про стягнення солідарно судових витрат з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 1207,00 грн.; виконавче провадження № 60155992 про стягнення солідарно пені та штрафів з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 14811,11 грн., які були направлені сторонам.

Вищезазначене підтверджується оглянутими в судовому засіданні виконавчими провадженнями №№60155992, 60156090, 60155853 від 26.09.2019 року та долученими до матеріалів справи їх копіями.

Відповідно до ст. 37 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав за яких державний виконавець при розгляді заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження зобов`язаний прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття його до виконання.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець, як і суд при розгляді скарги, не встановили.

Ч.1 та ч.2 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно ч.1, 3 та 4 згаданого Закону сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Згідно ст.246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цією юридичної особи.

З поданих суду копій документів вбачається, що заяви про відкриття виконавчого провадження була надіслана до Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області засобами поштового зв`язку, що не надає можливість оглянути оригінал довіреності, а підстави для повернення виконавчих документів чітко встановлений законом. Жодна з підстав не надає право державному виконавцю повертати виконавчий документ за відсутності проставляння на копії довіреності «згідно з оригіналом» особою, яка уповноважила представника діяти від її імені. Посилання представника на Національні стандарти України як підставу для повернення виконавчого листа, суд вважає надуманими та такими, що спрямовані на затягування виконання судового рішення.

Судом встановлено, що державним виконавцем дотримано всіх вимог закону при перевірці відповідності довіреності представника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» від 31 січня 2019 року та щодо наділення Довірителем ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» правами ОСОБА_5 на представлення інтересів ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» цим представником, зокрема в органах Державної виконавчої служби з правами, які надані законодавством сторонам виконавчого провадження.

Також суд зазначає, що у вищезазначеній довіреності вказано про те ,що ОСОБА_5 уповноважений вчиняти дії від імені ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», одною з яких зазначено про засвідчення копій документів своїм підписом без проставлення відтиску печатки ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника слід уникати зайвого формалізму, як-от: констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, не зазначення у довіреності повноважень представника на засвідчення копій документів від імені довірителя тощо (постанова ВС від 08.05.2019 року №160/7887/18).

Враховуючи, що після надходження заяви про примусове виконання судового рішення, подання виконавчого листа, перевірки повноважень представника, відсутності підстав для повернення виконавчого листа, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , учасник справи: Дунаєвецький РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області на дії старшого державного виконавця ,відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата складання повного тексту ухвали 02 жовтня 2019 року.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В.М. Артемчук