набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1478/19
28 листопада 2019 р.
Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судових засідань -Ткаченко Л.Г.,
представника позивача - адвоката Кушнеренко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90125209 від 21.06.2017 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровано ОСОБА_2 , який є членом сім`ї колишнього власника будинку. Відповідач припинив проживати у вказаному будинку з 2012 року та більше у будинку не з`являвся, де проживає на даний час не відомо.
Просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона є переселенкою з м.Донецька, проживає в смт. Чаплинка з 2015 року. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 придбала у Хрестівській сільській раді, однак виявилось, що у будинку зареєстрований член сім`ї колишніх власників даного будинку - ОСОБА_2 , в зв`язку з чим вона просить його визнати втративши право користування житловим приміщенням, оскільки останній не проживає у будинку з 2012 року
Представник позивача адвокат Кушнеренко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належними чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.
Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90125209, який сформовано 21.06.2017 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту перевірки факту проживання в житловому приміщенні від 16 липня 2019 року, складеного комісією у складі в.о. старости с.Новонаталівка, Хрестівської сільської ради - Хименюк І.С., діловода с.Новонаталівка, Хрестівської сільської ради - ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не проживає з 2012 року хоча зареєстрований у будинку.
У свою чергу судом визнається, що реєстрація відповідача у належному позивачці будинку, створює для неї перешкоди у вільному користування та розпорядженні своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Конституцією України(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції"закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що 21.06.2017 року, ОСОБА_1 на підставі довідки із погосподарської книги та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Хрестівської сільської ради від 21.06.2017 року, стала власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . 07 грудня 2017 року право власності позивача на придбане житлове приміщення було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 зазначала, що відповідач не вчиняє дії, направлені на скасування реєстрації його місця проживання за зазначеною адресою, чим порушує її право власності, тим самим чинить перешкоди, які заважають власнику здійснювати повно і беззаперечно свої права користування і розпорядження майном.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в с.Новонаталівка, позивачка ОСОБА_1 проживає у будинку АДРЕСА_1 . До цього часу у цьому будинку проживала ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_1 , яка є колишнім власником житла. Останнього разу вона бачила ОСОБА_2 15 років тому назад, коли він приїздив до бабусі.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в с.Новонаталівка, позивачка є її колишньою сусідкою, тому що вона купила інше житло та переїхала з вул АДРЕСА_1 . Їй відомо, що позивачка більше 3-х років проживає в с.Новонаталівка, до цього часу у будинку проживала ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_1 , яка є колишнім власником спірного будинку. Відповідач в будинку не проживає, бачила його в с.Новонаталівка у 2000 році, коли він проїжджав до бабусі.
Так, норми статей 15, 16, 386, 391ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
При розгляді даної справи про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла. У цьому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника та членів його сім`ї такими, що втратили право користування, та зняття їх з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (ст.346 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач на підставі цивільно-правової угоди у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок. Таким чином, з моменту реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_1 , право власності колишнього власника є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування будинком, що нерозривно пов`язано з власністю; відповідно й припиняється право користування членів сім`ї попереднього власника оскільки воно є похідним. За таких обставин єдиним власником спірного будинку є позивач ОСОБА_1 .
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що позивач є єдиним власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в якому відповідач, який є членами сім`ї колишнього власника, залишається зареєстрованим і на час розгляду справи, тобто після припинення права власності колишнім власником, та й відповідно після припинення права користування будинком колишнім власником та членами його сім`ї, чим порушує право власності позивача, тому позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом ґрунтується на вимогах закону.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,263,280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, який втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте Чаплинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.О. Пилипенко