№ провадження 2/495/988/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Бучка І.В., Іванченко А.С.,

справа № 521/14086/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

представника позивача - адвоката І.П. Каракаш,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», про відшкодування матеріального збитку, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 29.08.2018 року вказану цивільну справу передано на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, за підсудністю.

17 жовтня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області було відкрито загальне позовне провадження.

13.03.2019 року позивач уточнивши та збільшивши свої позовні вимоги, остаточно просив суд: стягнути з відповідача страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Галицька» страхове відшкодування на суму - 85289 грн, нараховану пеню на суму 22517 грн, судові витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи на суму - 2500 грн, за надання правової допомоги на суму - 5000 грн, а також сплачений судовий збір на загальну суму 1078 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2019 року, клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виключення відповідача та залучення третьої особи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задоволено. Виключено неналежного відповідача ОСОБА_2 . Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2018 року о 16-10 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Nissan Prіmera» р/н НОМЕР_1 , рухаючись у с. Кароліно-Бугаз Білгород-Дністровського району Одеської області, порушив правила дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності.

Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 18.04.2018 року за допущене правопорушення ОСОБА_2 визнано винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП.

На момент ДТП автомобіль марки «Nissan Prіmera» р/н НОМЕР_1 був застрахований страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Галицька».

Відповідно до змісту поліса ліміт відповідальності страховика за матеріальний збиток складає 100 000 грн.

Після пригоди він своєчасно звернувся до страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» з проханням оцінити вартість заподіяного матеріального збитку.

Співробітниками страхової компанія був оглянутий автомобіль, пошкодження описані і сфотографовані.

02.05.2018 року він надав ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» всі документи і звернувся з заявою сплатити спричинену матеріальну шкоду, однак, вказаного здійснено не було.

Враховуючи вищевикладене просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Галицька» страхове відшкодування на суму - 85289 грн, що відповідає висновку судової авто товарознавчої експертизи.

Представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши письмовий відзив на позовну заяву від 13.03.2019 року, у якому вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Так, стверджує, що застосування до правовідносин, що виникають із договорів обов`язкового страхування, зокрема щодо стягнення страхового відшкодування, норм матеріального права, що передбачають загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних /позадоговірних/ відносинах, на які посилається позивач є необґрунтованими.

Вказує, що дійсно позивач надав на адресу ПрАТ «Страхова компанія Галицька» повідомлення про страховий випадок 20.03.2018 року.

По заяві ПрАТ «Галицька» 23.03.2018 року оцінювачем ОСОБА_4 проведено огляд пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 в присутності та за участю позивача, про що складено відповідний протокол огляду, в якому вказані також деталі, що не були пошкоджені в момент ДТП і ці пошкодження не мають відношення до страхового випадку.

Згідно звіту № 23-08/18 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику від 23.03.2018 року складеного оцінювачем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку на момент оцінки, завданого власнику КТЗ FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням ПДВ та значення коефіцієнту фізичного зносу складових в розмірі 0,7 %, які підлягають заміні, дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП і складає 124 141 грн 83 коп.

Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнта фізичного зносу приймається рівним 0,7.

Отже, за змістом вказаних положень законодавства величина страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при пошкоджені транспортного засобу не може перевищувати вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

Таким чином, розмір матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу без врахування ПДВ складає 51537,12 грн.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Зі згоди представника позивача, суд розглядає справу за відсутність відповідача, з урахуванням відзиву на позовні вимоги, за відсутність третьої особи належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 18.03.2018 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Nissan Prіmera» д/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Одеська, 2, у с. Кароліно - Бугаз Білгород-Дністровського району Одеської області, не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.04.2018 року, притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. /л.с.5/

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу Transit, р/н НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . /л.с.6/.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Prіmera» д/з НОМЕР_1 , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія Галицька», що підтверджується копією полісу № АК/3852671 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Термін дії з 27.06.2017 року по 28.06.2018 року. Ліміт відповідальності /страхова шкода/ за шкоду заподіяну майну встановлена у розмірі 100 000 грн.

Матеріалами справи встановлено, що 20.03.2018 року потерпілий ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК Галицька» із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. /л.с.8/

02.05.2018 року від ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» надійшла заява про страхове відшкодування. /л.с.9/

Однак, на момент звернення до суду позивачем страхові виплати від ПрАТ «Страхова компанія Галицька» отримані не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик.

При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду).

Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.

При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

З урахуванням наведених вище норм, спростовуються ствердження відповідача викладені у його письмовому відзиві від 13.03.2019 року щодо необґрунтованого застосування позивачем норм матеріального права, що передбачають загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду до правовідносин, що виникають із договорів обов`язкового страхування, оскільки позивач вільно обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, отже між сторонами виникли договірні зобов`язання, а не деліктні, як про те вказав відповідач.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування);

3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний:

- протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

- у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Як передбачено ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншій особі, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Положеннями ст. 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, яке оформлюється у вигляді рішення.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та /або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Виплата страхового відшкодування (регламентної виплати) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Як зазначено у ст. 988 ЦК України, страхувальник має право одержати страхове відшкодування при настанні страхового випадку.

Стосовно проведеного огляду оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «СК Галицька» та надання ним відповідного звіту, суд вважає за необхідне вказати про таке.

Зі змісту приписів Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Вищий господарський суд, у викладеній ним постанові № 910/3655/13 вказав: «з приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового проведення суб`єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки.

З положень згаданого Закону вбачається, що під оціненою шкодою в ньому розуміється передусім шкода, оцінена страховою компанією.

Разом з тим, з врахуванням положень ч.1 ст. 990 ЦК України та ст.ст. 25, 26 Закону України «Про страхування», слід дійти висновку, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Позивач задля можливості визначення вартості заподіяного матеріального збитку, завданого пошкодження автомобіля FORD Transit, р/н НОМЕР_2 заявив клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи.

Задля повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2018 року, клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи- задоволено.

Призначено по цивільній справі судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: встановити суму матеріального збитку завданого пошкодженням автомобілю «Ford Transit» р/н НОМЕР_2 в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 18.03.2018 року.

Проведення судової авто-товарознавчої експертизи доручено судовому експерту Федотову Федору Васильовичу, що знаходиться за адресою: 65006, м. Одеса, вул. Балківська, 14/1. /л.с.56-57/.

Згідно висновку експерта № 6388 судової автотоварознавчої експертизи з визначення ринкової вартості КТЗ, вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , складеного 31.01.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталась 18.03.2018 року визначається рівною ринкової вартості дослідженого автомобіля на момент пошкодження та становить 142766 грн.

У порядку експертної ініціативи: ринкова вартість колісного транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , на момент ДТП, яка сталась 18.03.2018 року становить 142766 грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка сталась 18.03.2018 року становить 85288,69 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень на дату проведення експертизи становить 57477 грн. /л.с.64-86/

Призначення судово-товарознавчої експертизи - самостійна процесуальна дія, метою якої є отримання висновку експерта як джерела у кримінальних, цивільних або арбітражних справах.

Принцип необхідності використання експертизи затверджує експертизу як засіб доказування (ст. 65 КПК України); визначає тактичну установку на реалізацію вказівок постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних, цивільних справах» про необхідність проведення експертизи у тих випадках, коли для вирішення питань, що виникають, необхідні спеціальні знання. Це означає, що експертиза є необхідною і замінити її іншими засобами доказування не можна, тому що це суперечить основній вимозі судочинства про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх зібраних у справі доказів.

Судово-товарознавча експертиза потрібна у тому випадку, коли без неї неможливо повно і достовірно встановити факти, що мають значення для справи.

Оскільки підставою для звернення до суду стала невиплата страхового відшкодування, а позивач не зміг довести розмір збитку іншим шляхом, то його право на призначення експертизи було цілком обґрунтованим.

Тому, суд не вправі не брати до уваги висновок судового експерта, який є цілком законним та обґрунтованим.

Варто зазначити, що позивач звернувся до суду 22.08.2018 року, 17.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Не зрозумілим є те, чому протягом настільки тривалого часу розгляду справи в суді відповідач не надавав суду проведеного 24.05.2018 звіту № 23-0318 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ.

Більш того, відповідач у своєму відзиві від 13.03.2019 року не вказує, чому та за яких підстав він не погоджується з висновком судової експертизи, взагалі ним не заперечується її законність повнота та обґрунтованість, позивач лише надає висновок проведений на його замовлення ФОП ОСОБА_4 , та вказує, що виплата повинна бути проведена на підставі вказаного звіту.

У відзиві він вказує, що визнає позовні вимоги лише в розмірі 51 537,12 грн., однак з яких підрахунків він дійшов такого визначення незрозуміло, адже у звіті йдеться, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП визначається рівною 124 141 грн.

У відзиві відповідач вказав, що в даному випадку величина страхового відшкодування при пошкодженні ТЗ не може перевищувати відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

Разом з тим, у звіті вартість відновлювального ремонту КТЗ експертом визначена у розмірі 191855,06 грн. Коефіцієнт фізичного зносу - 0,7.

Тому, можна дійти висновку про невірність підрахунків відповідача, оскільки вони суперечать наданого ним звіту № 23-03/18 від 24.05.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Галицька» страхового відшкодування на суму - 85289 грн. згідно висновку експерта № 6388 судової авто товарознавчої експертизи, складеного 31.01.2019 року такими, що є доведеними та підлягаючими задоволенню.

Щодо нарахованої пені, що просить стягнути позивач з відповідача за прострочення ним страхової виплати, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 36.1. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Стаття 36 Закону № 1961-IV встановлює певний порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати, зокрема: страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку; у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ); уразі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що страхова компанія не вказала на недостатність будь-яких документів або відомостей, які необхідні для вирішення питання про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; не прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування; більш того враховуючи складений на замовлення відповідача звіт № 23/0318 про визначення вартості матеріального збитку власнику КТЗ, що складений 24.05.2018 року, з огляду на сплив 90 денного строку з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування, суд визнає, що страхова компанія зобов`язана була прийняти рішення щодо виплати (або відмову у виплаті) страхового відшкодування не пізніше ніж 03.08.2018 року.

Оскільки позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування із необхідними документами до страховика 02.05.2018 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» зобов`язане було здійснити дану виплату саме не пізніше 02.08.2018 року, чого у даному випадку здійснено не було.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Суд визнає, що у зв`язку із невиконанням Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV , з відповідача підлягає стягненню пеня.

Позивачем наданий до суду розрахунок пені у розмірі 22517 грн, виходячи з наступного:

Ставка НБУ - 18%

Кількість днів у поточному році/не високосний/ - 364,

Відсотки від ставки НБУ, законодавчо встановлені для розрахунку розміру пені - 120%

Розрахунковий період пені /18*120/100/364/ -0,06 %

Розрахунковий подвійний розмір пені /0,06%*2/ - 0,12 %

Сума пені за один день прострочення: 85289*0,12%=102,35 грн

Кількість днів існування боргу: у період з 03.08.2018 року до 11.03.2019 року включно дорівнює - 220.

Сума пені, за вказаний період = 102,35*220=22517 грн.

Проте, суд не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки за основу взятий Порядок нарахування пені та її сплати, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 15.05.2007 року № 223, що встановлює механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" ( 875-12 ) (далі - Закон).

В даному випадку для нарахування пені слід керуватись наступною формулою: [Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів].

Таким чином, 85289 грн /сума боргу, тобто страхового відшкодування /*36%/ подвійна ставка пені//100%/365 днів*220/днів прострочки/=18506,54 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки у своїх розрахунках позивач просив стягнути пеню станом на 11.03.2019 року, то суд не виходячи за межі позовних вимог вважає за можливе стягнути пеню станом на 11.03.2018 року у розмірі 18506,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Враховуючи те, що згідно приєднаних до матеріалів справи квитанцій вбачається, що позивач сплатив за проведення експертизи - 2500 грн, за професійну правничу допомогу - 5040 грн, та за судовий збір у сукупності - 1078 грн, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, на основі повно та всебічно досліджених доказів, на які посилався позивач в якості своїх обґрунтувань, та відповідач у якості своїх заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 85289 грн, пеню нараховану за кожен день прострочення страхової виплати у розмірі 18506,54 грн, а також судові витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи на суму - 2500 грн, за надання правової допомоги на суму - 5000 грн, та сплачений судовий збір на загальну суму 1078 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 979, 981, 988, 990 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83,133,141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу FORD Transit, р/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка сталась 18.03.2018 року згідно висновку експерта № 6388 судової авто товарознавчої експертизи від 31.01.2019 року у розмірі 85289 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 , нараховану за кожен день прострочення страхової виплати пеню на суму 18506,54 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 , судові витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи на суму - 2500 грн, за надання правової допомоги на суму - 5000 грн, а також сплачений судовий збір на загальну суму 1078 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», , адреса: м. Івано - Франківськ, вул. Василіянок, 22.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , ІПН: НОМЕР_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 02 грудня 2019 року.

Суддя: