Справа № 303/4261/19
рядок стат. звіту - 48
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанина В.М., за участю секретаря судових засідань Варга Н.В.., розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позов мотивує тим, що 12.04.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 70.

Від даного шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходить на утриманні та вихованні позивача.

Подружнє життя у сторін не склалося, вони мають різні характери та погляди на подружнє життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Також позивач просить визначити місце проживання дитини з ним, оскільки спільний син проживає разом з позивачем, останній в свою чергу турбується про розвиток сина.

Судом встановлено, що 12.04.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 70.

Від даного шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходить на утриманні та вихованні позивача.

За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Також відповідно до ч.1 ст. 160 СК України: місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між: ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Однак, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини11, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Згідно cm. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність визначити місце проживання спільної дитини сторін з позивачем.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 150, 160, 161, 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 70 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2019 року.

Головуючий В.М. Довжанин