ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 725/1087/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Кулянди М.І.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

встановив :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами. Відповідач неодноразово, шляхом здійснення телефонних дзвінків, словесно погрожував їй вбивством, при цьому виражався нецензурною лайкою, що викликало у неї реальні побоювання за своє життя та як наслідок негативно вплинуло на її моральне та фізичне здоров'я. Моральні страждання, яких вона зазнала у зв'язку з телефонними розмовами з відповідачем пов'язані також з тим, що вона побоювалась за своїх рідних, які проживають в м.Чернівцях та через острах фізичної розправи з боку відповідача вона боялася навідувати своїх родичів та приїжджати у м.Чернівці.

Відчуваючи різке погіршення здоров'я внаслідок погроз з боку відповідача, вона зверталась за медичною допомогою та за наслідками медичних обстежень було встановлено наявність у неї захворювань, що супроводжувались астено-невротичним

синдромом. Зазначала, що на лікування вона витратила грошові кошти в сумі 2973,55 грн., які відповідачем їй не відшкодовано.

Вказувала на те, що відповідач своїми погрозами спричинив їй моральні страждання, переживання, внаслідок чого порушився її звичний спосіб життя. Розмір моральної шкоди визначила в сумі 200000 грн.

Провадження 22ц-/822/251/19 Головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.

Доповідач Перепелюк І.Б.

Просила стягнути з відповідача на її користь 2973,55грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також покласти на відповідача понесені нею судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2973,55 грн. (дві тис. дев'ятсот сімдесят три грн. 55 коп.) та моральну шкоду в сумі 5000 грн. (п'ять тис. грн.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 81 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди змінити в мотивувальній та в резулятивній частині, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 200000грн. на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.

В обґрунтування скарги зазначала, що не погоджується з висновком суду щодо співмірності розміру фізичних та душевних страждань з сумою відшкодування в розмірі 5000грн. Вважає, безпідставним посилання суду першої інстанції на щире каяття відповідача. Посилається на те, що судом не враховано, що протягом тривалого часу - з дня вчинення правопорушення у ОСОБА_1 наявний тривалий розлад здоров'я і вона самостійно оплачує своє лікування. Вказує на те, що пережила емоційний шок і відчула страх в наслідок погроз в свою сторону та сторону членів сім»ї, хвилюється як за себе так і за родичів протягом тривалого часу, оскільки відповідач не вибачився, щиро не визнає своєї провини, має зареєстровану зброю, що в будь- який момент може обернутися повторенням протиправних дій.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено що 28.04.2017р. були внесені відомості в ЄРДР №40000045 та розпочате досудове розслідування по факту того, що 12.03.2017р. ОСОБА_2 з мобільного телефону зателефонував позивачці та в ході телефонної розмови погрожував їй вбивством з метою не виконання його сином ОСОБА_3 боргових зобов'язань перед ОСОБА_1 на підставі договору позики від 24.01.2013р. на суму 10000 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 18.12.2017р., яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 23.05.2018р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 255500грн.

Судом першої інстанції встановлено, що між сином відповідача та позивачем існують боргові правовідносини, і саме це стало підставою для телефонних дзвінків відповідача, в ході яких останній погрожував ОСОБА_1

Факт телефонних погроз та висловлювання нецензурною лайкою в судовому засіданні визнано відповідачем та представниками сторін, а також підтверджено дослідженими в судовому засіданні як письмовими так і електронними доказами, зокрема аудіозаписом.

Внаслідок вказаних погроз, позивач зазнала моральних страждань, що також призвело до погіршення її здоров'я.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільно-правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності такої шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача, а також вини останнього в її заподіюванні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 23 ЦК України).

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити : наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв»язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, урахував глибину та тривалість моральних страждань позивача яких вона зазнала внаслідок погроз відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов обгрунтованого висновку, що необхідним та достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди позивачу є сума в розмірі 5000грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться фактично до переоцінки доказів, які були досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, дослідив представлені сторонами докази, дав їм належну оцінку, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повної постанови 4 березня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді : (підписи)

Вірно з оригіналом :