Ухвала

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 565/643/16-ц

провадження № 61-24568св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Шеремет А. М., Максимчук З. М., Хилевича С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № Ф1-08/62076-68, згідно із яким банк надав позичальнику кредит у сумі 60 227,00 доларів США із сплатою за процентною ставкою 16 % річних із строком повернення кредиту до 12 червня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладені договори поруки

№ Ф1-08/62076-68П-2 та № Ф1-08/62076-68П-1. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поручилися за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають із договору № Ф1-08/62076-68.

Позичальник зобов`язався щомісячно у термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитом у складі щомісячного ануїтетного платежу у розмірі 849,00 доларів США. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року стягнуто із відповідачів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 759 414,83 грн. Згідно із рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено у частині стягнення пені, розмір якої зменшено до 5 000,00 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а з моменту постановлення судового рішення утворилася нова заборгованість за період із 05 червня 2014 року до 21 березня 2016 року на загальну суму 1 875 940,87 грн, із яких: 13 538,45 грн - строкова заборгованість за відсотками, 408 937,07 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 1 453 465,35 грн - пеня. Зважаючи, що розмір пені значно перевищує суму боргу, просять про стягнення розміру пені відповідно до розміру заборгованості за відсотками посилаючись на пункт 7.2 договору № Ф1-08/62076-68, яким передбачено його дію до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Уточнивши позовні вимоги, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» остаточно просило солідарно стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за відсотками та пені за кредитним договором від 13 червня

2008 року № Ф1-08/62076-68 у сумі 844 951,04 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що зобов`язальні правовідносини між сторонами кредитного договору у частині сплати тіла кредиту та процентів припинилися у зв`язку із достроковим стягненням боргу.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто солідарно із

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 13 538,45 грн строкової заборгованості за відсотками, 408 937,07 грн простроченої заборгованості за відсотками, та 5 000,00 грн пені за прострочення заборгованості за основним боргом. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 13 538,45 грн строкової заборгованості за відсотками, 408 937,07 грн простроченої заборгованості за відсотками, та 5 000,00 грн пені за прострочення заборгованості за основним боргом. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованими та доведеними, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року, в якій просять скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що після набрання рішенням законної сили про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк дії договору закінчується та з цього часу банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки, а залишається виключно боргові зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, тобто банк має право виключно на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних, проте вимог на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у суді першої інстанції не заявляло, а отже, і посилання суду апеляційної інстанції на цю норму є неправомірним. Крім того, апеляційний суд не врахував, що банк пред`явив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами та пенею, тобто змінив строк виконання основного зобов`язання, тому повинен був пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців із дати пред`явлення претензії - 12 березня 2010 року.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Розпорядженням в. о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду

від 03 червня 2019 року № 492/о/226-19 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями провадження № 61-24568св18 03 червня 2019 року призначено судді-доповідачеві Ступак О. В.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик