Справа № 163/336/19
Провадження № 2-з/163/1/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 березня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 (в особі законного представника ОСОБА_2) про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У суд з позовною заявою до ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" звернувся представник позивачів ОСОБА_5, який просить стягнути з відповідача 200 000 гривень страхового відшкодування, 55 017,58 гривень пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат та 14 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом із позовною заявою представником позивачів подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в сумі 255 017,58 гривень, що містяться на відкритих в ПАТ "ТАСкомбанк" та ПАТ "Креді ОСОБА_6" рахунках.

Заява обґрунтована можливим банкрутством відповідача і наявністю до нього великої кількості позовів, що дає підстави побоюватись у неможливості подальшого виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розяснено, що під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З досліджених матеріалів позову вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо виплати суми страхового відшкодування. Зазначені вимоги є вимогами майнового характеру.

Проте наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання постановленого рішення суду по суті спору ґрунтується виключно на припущеннях заявника, оскільки викладені в заяві доводи щодо можливого банкрутства відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами.

Наявність судових спорів з участю відповідача не є достатньою причиною, у звязку із якою необхідно забезпечити позов.

Окрім цього, суд вважає, що застосування заявленого способу забезпечення позову може призвести до порушення прав й інших осіб, оскільки обмежить відповідача у можливості користуватися та розпоряджатися належними йому коштами і, як результат, може спричинити незворотні наслідки щодо невиплати страхового відшкодування особам, які раніше звернулися з відповідними заявами, а також невиплати заробітної плати працівникам страхової компанії.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та задоволення заяви представника позивачів.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 (в особі законного представника ОСОБА_2) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її складення.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Головуючий: суддя С.С.Чишій