Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 200/17839/16-ц

провадження № 61-32756св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Деркач Н. М., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») про стягнення суми грошового вкладу, процентів, пені, 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України та статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, мати позивача та після її смерті державним нотаріусом Першої донецької нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові внески з належними процентами та компенсаціями, що зберігаються в «Кальміуському відділенні Промінвестбанку у м. Донецьк» на рахунку НОМЕР_1, які належали спадкодавцю на підставі довідки цього ж банку від 05 червня 2008 року № 11.

05 вересня 2016 року вона звернулася до ПАТ «Промінвестбанк» з проханням виплатити кошти у розмірі 650 000,00 дол. США, а також належні проценти та компенсації нараховані на відповідну суму, однак ПАТ «Промінвестбанк» відмовив у виплаті вищезазначених коштів, посилаючись на те, що в базах даних банку інформація про відкриття рахунку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5, або розміщення нею вкладу на суму 650 000,00 доларів США, відсутня.

Позивач просила суд стягнути з ПАТ «Промінвестбанк» суму грошового вкладу у розмірі 650 000,00 дол. США, суму процентів за грошовим вкладом у розмірі 585 000,00 дол. США, суму 3 % річних за порушення зобов'язання з виплати грошового вкладу у розмірі 3 036,00 дол. США, інфляційні нарахування за порушення зобов'язання з виплати грошового вкладу 11 700,00 дол. США, суми 3 % річних за порушення зобов'язання з виплати процентів за грошовим вкладом у розмірі 2 733,00 дол. США, інфляційні нарахування за порушення зобов'язання з виплати процентів за грошовим вкладом у розмірі 10 530,00 дол. США, пеню за порушення зобов'язання з виплати грошового вкладу у розмірі 1 111 500,00 дол. США, пеню за порушення зобов'язання з виплати процентів за грошовим вкладом у розмірі 1 00 350,00 дол. США.

У листопаді 2016 року ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Зустрічний позов мотивований тим, що єдиним документом, який свідчить про існування рахунку на ім'я ОСОБА_5 з залишком коштів у розмірі 650 000,00 дол. США є довідка від 05 червня 2008 року № 11, яка містить відбиток печатки філії «Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк» , та підписи ОСОБА_6, як керуючого зазначеної філії, а також ОСОБА_7 як особи, що виконує обов'язки головного бухгалтера філії, які на дату складання довідки, не працювали.

Зазначало, що єдиною підставою для видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, є вказана довідка, яка фактично є такою, що не має юридичного значення, у зв'язку з чим, просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, видане 13 серпня 2008 року ОСОБА_3 на грошові внески, державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Дубінським І. І., зареєстроване в реєстрі за № 4-7385.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 суму грошового вкладу у розмірі 650 000,00 дол. США, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 13 серпня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 суму процентів за грошовим вкладом у розмірі 585 000,00 дол. США, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 13 серпня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 суму 3 % річних за порушення зобов'язання з виплати грошового вкладу у розмірі 5 701,00 дол. США з переведенням в українську гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, що становить 150 674,10 грн.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 суму 3 % річних за порушення зобов'язання з процентів за грошовим вкладом у розмірі 5 131,00 дол. США з переведенням в українську гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, що становить 135 609,25 грн.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 3 % відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення зобов'язання з виплати грошового вкладу у розмірі 2 086 500,00 дол. США з переведенням в українську гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, що становить 55 144 943,10 грн.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 3 % відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення зобов'язання з виплати процентів за грошовим вкладом у розмірі 1 877 850,00 доларів США з переведенням в українську гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, що становить 49 630 448,79 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 6 785,27 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у ОСОБА_3 є свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, що є достатнім документом для пред'явлення вимог до банку щодо виплати вкладу, оскільки є дійсним та породжує певні юридичні наслідки. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Промінвестбанк», суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Промінвестбанк» не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням видано із порушенням вимог закону при складанні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Позов ПАТ «Промінвестбанк» задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на ім'я ОСОБА_3, видане 13 серпня 2008 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Дубінським І. І., зареєстроване в реєстрі за № 4-7385.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Промінвестбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 957,00 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач не надала доказів на підтвердження відкриття рахунку на ім'я заповідача, оригіналу договору банківського вкладу, а довідка від 05 червня 2008 року № 11, на підставі якої було видане свідоцтво, містить ознаки підробки та фальсифікації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права та витребував докази з власної ініціативи, твердження про те, що довідка є підробленою, ґрунтується на припущеннях, а висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у банку обов'язку виплати вкладу спадкоємцю лише на підставі свідоцтва про право на спадщину без надання договору банківського вкладу є помилковим.

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ПАТ «Промінвестбанк» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача, після її смерті державним нотаріусом Першої донецької нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові внески з належними процентами та компенсаціями, що зберігаються в «Кальміуському відділенні Промінвестбанку у м. Донецьк» на рахунку НОМЕР_1, які належали спадкодавцю на підставі довідки цього ж банку від 05 червня 2008 року № 11.

05 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «Промінвестбанк» та просила виплатити кошти у розмірі 650 000,00 дол. США, а також належні проценти та компенсації, нараховані на суму у розмірі 650 000,00 дол. США.

Листом від 09 вересня 2016 року № 24-10/2430900ПАТ «Промінвестбанк» відмовив ОСОБА_3 у виплаті вищезазначених коштів, посилаючись на те, що в базах даних банку інформація про відкриття рахунку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5, або розміщення нею вкладу на суму 650 000,00 дол. США, відсутня.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Підстави недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Вимоги до договору банківського вкладу викладені у статті 1059 ЦК України та пункті 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, пункті 8 глави 2 розділу III Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за № 768/8089 (далі - Інструкція), яка була чинною на момент укладення договору банківського вкладу - 01 листопада 2008 року.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі та письмові матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, в основу рішення суду взяті до уваги докази та факти, які є недоведеними належним чином та мають суперечливий характер, проте суд помилково вважав їх встановленими, а отже, висновки суду не відповідають дійсним обставинам у справі, як такі, що зроблені з допущенням неправильного застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що спричинило ухвалення незаконного рішення у справі.

Чинним законодавством не передбачено ні право, ні обов'язок банку відкриття рахунку на спадкоємця після смерті вкладника та зарахування на нього належних у порядку спадкування коштів. Всі операції здійснюються за рахунком вкладу спадкодавця, кошти видаються як спадкове майно, а не як стороні у зобов'язанні. Це також свідчить, що має місце отримання успадкованого майна на момент смерті заповідача, а не отримання новим кредитором коштів за договором банківського вкладу.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» а також пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, визначено вимоги до банківських рахунків та документів на підтвердження виконаних операцій за рахунком.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що довідка банку не є первинним платіжним документом, який оформлюються в касі, і на яких міститься підпис касира, посадової особи банку та отримувача коштів на підтвердження здійснення касової операції, зокрема внесення коштів на депозитний рахунок, який в момент проведення операцій з клієнтом роздруковувались та оформлювались відповідно до вимог законодавства. У зв'язку з тим, що цей документ не є первинним, при його оформленні на нього не поширюються вимоги щодо оформлення касових документів - Інструкції № 1 з організації емісійно-касової роботи в установах банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 07 липня 1994 року № 129, на яку послався суд першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_3 не надала оригінал договору банківського вкладу від 01 серпня 2006 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Промінвестбанк», ощадної книжки (сертифіката) або платіжного доручення, які містять найменування банку (філії, відділення) з відображенням дати здійснення касової операції та наявними підписами уповноважених осіб та відбитками печатки (штампа), посилаючись лише на наявність копії довідки № 11, виданої 05 червня 2008 року, що унеможливлює банк перевірити наявність зобов'язання та умови його виконання за вищезазначеним рахунком.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що докази у сукупності не відповідають один одному і суперечать, свідчать про безпідставність висновків суду про необхідність стягнення грошових коштів з ПАТ «Промінвестбанк», у тому числі за відсутності проведення порівняльних розрахунків з використанням формули банку та формули НБУ відповідно до вимог Інструкції з бухгалтерського обліку депозитних операцій установ комерційних банків України, затвердженої постановою Правління НБУ від 20 серпня 1999 року № 418.

Оскільки договір банківського вкладу належить до реальних договорів, він є чинним з моменту передання майна, а ОСОБА_5 будь-яке майно банку не передавала, про що свідчить і відсутність у позивача будь-якого платіжного документа про внесення коштів (перерахування коштів з вкладу матері); не відкривався рахунок депозитного вкладу на ім'я заповідача, не нараховувалися проценти, є всі підстави вважати про недоведеність факту існування такого рахунку.

Суд апеляційної інстанції встановив, що з наданих матеріалів про проведення внутрішнього розслідування, зокрема висновку за результатами внутрішнього розслідування від 09 листопада 2016 року та додаткового висновку за результатами розслідування від 15 червня 2017 року вбачається, що лист № 11, виданий 05 червня 2008 року на бланку філії «Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк», містить ознаки підробки та є сфальсифікованим. За період існування вказаної філії з 03 травня 1994 року до 07 червня 2010 року рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5 не відкривався і не міг бути відкритим, оскільки довгострокові депозити обліковуються на рахунках НОМЕР_3, а жодні інші рахунки на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у ПАТ «Промінвестбанк» не відкривалися.

Крім того, перевірити дотримання вимог закону при складанні оспорюваного заповіту, не має можливості, оскільки в матеріалах справи відсутня спадкова справа, і як свідчить лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 09 червня 2017 року за № 4-5-461, архів нотаріальних документів Першої донецької державної нотаріальної контори залишився у м. Донецьку, яке належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, та доступ до якого відсутній (т. 2 а. с. 83). Нотаріуса до участі у справі залучено не було, його пояснення судом не досліджувалися та не враховувалися при розгляді справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які, на думку заявника, мають істотне значення для вирішення справи, разом з тим вони були предметом перевірки і оцінки судом апеляційної інстанцій.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик