Справа № 226/3473/18

Справа № 226/3473/18
Провадження № 2/226/157/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.04.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором за станом на 28.11.2018 заборгованість за кредитом склала 871 грн 28 коп., заборгованість за відсотками за користуванням кредитом 6790 грн 26 коп., за пенею за користуванням кредитом 6434 грн 02 коп., за штрафом (фіксована частина) 500 грн, за штрафом (процентна складова) 704 грн 78 коп., а всього 15300 грн 34 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 1762 грн 00 коп. судового збору.

Ухвалою судді від 11.01.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

23.01.2019 відповідачем ОСОБА_1 поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що 09.04.2016 він дійсно уклав з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір та отримав кредит у розмірі 500 грн на кредитну картку. Він щомісячно, до лютого 2018 року виконував покладені на нього кредитним договором зобовязання шляхом списання з його пенсії на погашення кредитного ліміту. Проте, з березня 2018 року він почав отримувати пенсію через пошту, у зв'язку з чим припинилося списання коштів на погашення кредиту. Також, позивачем не враховано, що ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Він зареєстрований та мешкає в м.Мирнограді (колишнє м.Димитров) Донецької області, отже позивачем незаконно включено у загальну суму заборгованості: заборгованість за пенею 6434,02 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) 704,78 грн. Тому просить суд частково задовольнити вимоги банку, стягнувши з нього заборгованість за тілом кредиту в розмірі 871,28 грн та відсотками за користування кредитом у розмірі 6790,26 грн, а всього 7661,54 грн.

15.02.2019 представником позивача АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 подана відповідь на відзив, відповідно до якої вказав, що Банком на виконання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» буде розглянуто питання про скасування частини нарахованої заборгованості та у разі потреби подано уточнену позовну заяву. На даний час відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконав, а тому, представник позивача просить суд задовольнити вимоги Банку в повному обсязі.

Представником позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, частково визнаючи позовні вимоги, підтримав поданий ним відзив на позов.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Вказаний кредитний договір укладено між сторонами у формі договору приєднання за правилами ст.634 ч.1 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно за стандартною заявою, підписаною відповідачем 09.04.2016, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, за якими позивачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що окрім заяви відповідача підтверджується Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунком Банку (а.с.5, 6, 7).

Отже даний договір складають, крім згаданої заяви, Умови і Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, факт ознайомлення із якими позивач засвідчив своїм підписом у вказаній вище заяві (а.с.5, 6, 7, 8-22).

Назва позивача з 21.05.2018 була змінена з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила) ОСОБА_2 видає клієнту карту, вид якої визначено у заяві та Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування, підписанням якої ОСОБА_2 і клієнт укладають договір про надання банківських послуг.

Згідно за п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил сторони домовилися, що клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку та надає право Банку у будь-який момент змінити (збільшити,зменшити або анулювати) кредитний ліміт.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно за ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 28.11.2018 за кредитом складає 871 грн 28 коп., за відсотками за користуванням кредитом 6790 грн 26 коп. (а.с.5).

Досліджені судом докази свідчать про те, що неповерненням отриманого кредиту, відсотків за його користування в обумовлені договором строки відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що випливають з його умов.

Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цих сум заборгованості є правомірними.

Згідно за п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.7, 17).

Згідно із п.2.1.1.12.6.1 Умов при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до розрахунку Банку за станом на 28.11.2018 відповідачу нараховано штрафи за невиконання останнім зобовязань за кредитним договором: 500,00 грн фіксована частина штрафу та 704 грн 78 коп. процентна складова штрафу, а також пеня в сумі 6434 грн 02 коп., всього 7638 грн 80 коп. (а.с.5).

За приписами ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зі змісту даної статті вбачається, що пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на іншій виключається.

Одночасно нараховуючи пеню та штраф, ОСОБА_2 просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості.

Крім того, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р.

Оскільки нарахування штрафів та пені підпадає під мораторій, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача 7638 грн 80 коп. неустойки слід відмовити.

Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою відсотків відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума кредиту та відсотків за його користування.

Відповідно до ч.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю першої та другої. Беручи до уваги, що відповідач згідно з довідкою МСЕК від 15.09.2004 має другу групу інвалідності (без строку), понесені Банком судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», юридична адреса якого: вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, код , до ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання якого: вул.Заньковецької, б.41, м.Мирноград, Донецька область, 85320, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.04.2016, яка виникла за станом на 28.11.2018, а саме: за тілом кредиту у сумі 871грн 28 коп., за відсотками за користування кредитом у сумі 6790 грн 26 коп., а всього 7661 (сім тисяч шістсот шістдесят одна) грн 54 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 7638 грн 80 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2019.

Суддя Ж.Є.Редько