05 березня 2019 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Левчук Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання,
ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 лютого 2000 року вона з Відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №118 (копія свідоцтва про шлюб додається). Під час шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак, 26 грудня 2006 року вона звернулась в суд із заявою про розлучення та стягнення аліментів та 12 березня 2007 року, шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №9 від 11 січня 2011 року. Так, 21 березня 2007 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №2-2294, про те що стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 26 грудня 2006 року до повноліття дитини та направлено головному бухгалтеру СІЗО. Проте, після досягнення повнолітнього віку, син ОСОБА_3, почав навчатись за державним замовленням в навчально - науковому інституті водного господарства та природо облаштування Національного університету водного господарства та природо облаштування за спеціальністю «Науки про землю» з терміном навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 року на денній формі навчання. Раніше від ОСОБА_2 надходили аліменти, що допомагало вирішувати питання матеріального характеру. Після того, як син став повнолітнім, виплата аліментів припинилась. На даний час син навчається, що не дозволяє йому самостійно заробляти грошові кошти, а тих коштів, що вона заробляю особисто, не вистачає для нормального існування сина з огляду на потреби придбання продуктів харчування, одягу, учбових приналежностей. У звязку з цим вона звернулась до суду.
Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-ГЮ №099178 виданого Відділом реєстрації актів громадянського м.Рівне його батьками вказані сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
21 березня 2007 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №2-2294, про те що стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 26 грудня 2006 року до повноліття дитини та направлено головному бухгалтеру СІЗО.
Згідно довідки №825 від 17 вересня 2018 року ОСОБА_3, навчаєтьсвя за державним замовленням в навчально - науковому інституті водного господарства та природо облаштування Національного університету водного господарства та природо облаштування за спеціальністю «Науки про землю» з терміном навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 року на денній формі навчання.
Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз'яснень Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Син сторін продовжує навчання на денній формі навчання, у звязку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги.
На час розгляду справи домовленостей з приводу надання матеріальної допомоги сину у звязку з його навчанням між сторонами не досягнуто.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј частини заробітку (доходу)
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду, а саме 02.10.2018 року і до часу закінчення навчання, за умов безперервності його навчання та в строк до досягнення ним 23 річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704, 80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.П. Харечко