ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 760/6379/15-ц

Провадження № 14-510цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.

розглянула у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніфарма Київ» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «Фармаком», Трейдінг Сервіс Сполка з о.о. про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів за свідоцтвами № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року, ухвалене суддею Усатовою І. А., та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року, прийняту в складі суддів Поліщук Н. В., Шкоріної О. І., Левенця Б. Б.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

1. У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Омніфарма Київ» (далі - ТОВ «Омніфарма Київ») звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (далі - ДСІВ України), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «Фармаком» (далі - ТОВ «ВТФ «Фармаком»), у подальшому до справи залучена Трейдінг Сервіс Сполка з о.о. як співвідповідач, оскільки до цієї компанії перейшли права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які стосуються суті спору.

2. Уточнені вимоги позову з посиланням на статтю 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зводились до:

- визнання повністю недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- зобов`язання ДСІВ України внести відповідні відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі - Державний реєстр свідоцтв) та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- зобов`язання ТОВ «ВТФ «Фармаком» припинити порушення виключних прав позивача на знаки для товарів і послуг, що охороняються за відповідними свідоцтвами України № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та добре відомий знак «ІНФОРМАЦІЯ_3» шляхом заборони використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_1» на упаковках товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП) у рекламі, мережі Інтернет та діловій документації, пов`язаній з реалізацією товарів 05 класу МКТП;

- зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТРЕЙДІНГ СЕРВІС Сполка з о.о. припинити зазначене порушення прав позивача шляхом заборони використовувати позначень « ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_1» у діловій документації, пов`язаної з товарами 05 класу МКТП.

3. Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Омніфарма Київ» є підприємством, предметом діяльності якого є виробництво та реалізація дієтичної добавки (ентеросорбенту) під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» («ІНФОРМАЦІЯ_3»). На підставі ліцензійних договорів від 01 вересня 2008 року та 26 серпня 2010 року, укладених між позивачем та ОСОБА_3 , строк дії яких до 01 вересня 2018 року та 26 серпня 2020 року відповідно, позивач має виключне право на використання знака «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 від 25 червня 2008 року та знака « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 27 червня 2010 року, а також право на заборону використовувати зазначені знаки іншими особами.

4. 15 липня 2011 року рішенням Апеляційної палати Державного департаменту інтелектуальної власності позначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» було визнано добре відомим в Україні знаком позивача станом на 01 січня 2011 року для наступних товарів 05 класу МКТП «Ентеросорбенти (мінеральні харчові домішки)» (далі - добре відомий знак «ІНФОРМАЦІЯ_3»).

5. Використання відповідачами позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 10 липня 2014 року, зокрема знака «ІНФОРМАЦІЯ_1» на упаковках товарів 05 класу МКТП, у рекламі, мережі Інтернет та діловій документації, пов`язаній з реалізацією товарів 05 класу МКТП, яке, на думку позивача, є схожим до ступеня сплутування з раніше зареєстрованими ним знаками « ІНФОРМАЦІЯ_2» та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також добре відомим знаком «ІНФОРМАЦІЯ_3», може ввести в оману споживачів щодо особи позивача, а отже, є порушенням прав інтелектуальної власності позивача та вимог абзацу п`ятого частини другої, абзаців другого та третього частини третьої статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року відповідні позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не відповідає умовам надання правової охорони щодо переліку товарів 5 класу МКТП, для яких ця торговельна марка зареєстрована. Разом з тим суд першої інстанції дійшов висновку, що вирішення цієї справи вплине на права та обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідачі порушують права інтелектуальної власності позивача на знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 .

8. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що існує ймовірність передачі виключних або невиключних майнових прав з боку Трейдінг Сервіс Сполка з о.о. на спірну торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 третім особам за ліцензійними угодами, що є також використанням знака.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

9. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 січня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року залишене без змін. Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

10. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 08 листопада 2017 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково: ухвала Апеляційного суду міста Києва від 16 січня 2017 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

11. Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, ВССУ виходив з того, що суд апеляційної інстанції на порушення вимог статей 213, 214, 303, 304 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, безпідставно вирішив спір, що виник між юридичними особами, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянув його разом з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

12. Апеляційний суд залишив поза увагою, що, звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Омніфарма Київ» не заявляло вимог до фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів використання ними спірної торговельної марки, проте останні були залучені до участі у справі як відповідачів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції (новий розгляд)

13. Під час повторного перегляду справи в апеляційному порядку постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року - без змін.

14. Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції. При цьому апеляційний суд відхилив наведені в апеляційній скарзі доводи про помилковий висновок суду першої інстанції щодо відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки діями саме цих осіб були порушені права позивача у зв`язку із реєстрацією торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно зі свідоцтвом України № НОМЕР_1 .

15. Апеляційний суд дійшов висновку, що вирішення цієї справи впливає на права та обов`язки як відповідачів - фізичних осіб, так і компанії Трейдінг Сервіс Сполка з о.о., оскільки вимоги позивача до відповідачів є спільними, отже, за умови розгляду такого спору в межах однієї справи гарантується ефективний захист прав та інтересів позивача, що вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного судового рішення із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин, а тому справа підлягає розгляду в порядку цивільної юрисдикції.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

16. 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року і постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року, закрити провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Омніфарма Київ» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ТОВ «ВТФ «Фармаком», Трейдінг Сервіс Сполка з о.о., ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОмніФарма Київ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

17. Касаційна скарга мотивована тим, що зміст позовних вимог позивача безпосередньо вказує на захист ним своїх прав, які виникають при здійсненні господарської діяльності, а саме виробництві дієтичної добавки «ІНФОРМАЦІЯ_2», та які пов`язані з конкурентними відносинами позивача з ТОВ «ВТФ «Фармаком» при виробництві останнім дієтичної добавки «ІНФОРМАЦІЯ_1». Тому ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

18. Отже на думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції на порушення статті 205 ЦПК України 2004 року розглянув непідвідомчий йому господарський спір.

Позиції інших учасників справи

19. 03 червня 2019 року ТОВ «Омніфарма Київ» через представника адвоката Білицький П. В. засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сопільняк В. Ю. залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

20. Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року, крім іншого, відкрите касаційне провадження у справі, зупинене виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року і постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

21. 28 серпня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з мотивів наявності в касаційній скарзі позивача доводів, передбачених частиною шостою статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Згідно із цією частиною статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

22. Оскільки заявник оскаржує рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 рокуз підстав порушення судом правил предметної та суб`єктної юрисдикції, справа підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

23. 09 вересня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила до розгляду в порядку письмового провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

24. Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

25. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

26. За змістом статті 15 ЦПК України 2004 року цивільною юрисдикцією вважається компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

27. У порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України у редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення судами попередніх інстанцій).

28. Аналогічна норма міститься й у статті 19 ЦПК України в чинній редакції.

29. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

30. Натомість Господарський процесуальний кодекс України 1991 року обмежував участь фізичних осіб у господарському судочинстві окремими категоріями спорів, до яких не було віднесено спори щодо захисту права інтелектуальної власності позивача (фізичної особи).

31. Відтак Велика Палата Верховного Суду вважає, що цей спір, ініційований у суді на підставі процесуальних норм, які діяли до 15 грудня 2017 року, за своїм суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

32. Посилання скаржника на те, що після відкриття провадження у справі змінився суб'єктний склад учасників справи та особою, яка має відповідати за позовом, стала юридична особа, а відтак спір не належить розглядати в порядку цивільного судочинства, спростовується такими доводами.

33. ДСІВ України зареєстровано торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1», видано свідоцтво № НОМЕР_1 та здійснено публікацію про це в офіційному бюлетені № 13 від 10 липня 2014 року.

34. Саме діями відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були порушені права позивача у зв`язку із реєстрацією торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно зі свідоцтвом України № НОМЕР_1 .

35. На момент подачі позову та початку його розгляду судом першої інстанції по суті власниками спірного знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 були відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

36. Доводи ОСОБА_1 про те, що апеляційний суд не врахував, що судом першої інстанції прийнято зміну предмета позову після початку розгляду справи по суті та проведення судової експертизи, не заслуговують на увагу, враховуючи таке.

37. Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Омніфарма Київ» не було заявлено вимог до фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте позивач подав позовну заяву в новій редакції на виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року про залишення позову без руху згідно зі статтею 121 ЦПК України 2004 року. Тобто позовна заява у новій редакції була подана до початку розгляду судом справи по суті.

38. Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України 2004 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

39. Ухвалою суду від 20 квітня 2016 року до участі у справі залучено як співвідповідача ТРЕЙДІНГ СЕРВІС Сполка з о.о. у зв`язку з передачею 25 березня 2016 року цій особі майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 .

40. Згідно з пунктом 3 статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки.

41. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що вирішення цієї справи впливає на права та обов`язки як відповідачів - фізичних осіб, так і компанії ТРЕЙДІНГ СЕРВІС Сполка з о.о., оскільки вимоги позивача до відповідачів є спільними, отже, за умови розгляду такого спору в межах однієї справи гарантується ефективний захист прав та інтересів позивача, що вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного судового рішення із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

42. Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішення ВССУ не було обов`язковим для застосування при новому розгляді цієї справи судом апеляційної інстанції, оскільки, висновки ВССУ щодо застосування норм процесуального права у редакції ЦПК України 2004 року були перевірені апеляційним судом в повному обсязі. Тому посилання скаржника на те, що при новому розгляді справи не було застосовано вказівки ВССУ, викладені в ухвалі від 08 листопада 2017 року, не беруться до уваги.

43. Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

44. Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судами обставин справи. А тому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України Велика Палата Верховного Суду обмежена у можливості аналізувати такі доводи.

45. Разом з тим касаційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів для скасування рішень судів попередніх інстанцій у частині визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», тому судові рішення переглядаються лише в тій частині, яка стосується заперечень відповідача, сформульованих ним у касаційній скарзі.

46. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

47. Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

48. Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про залишення вказаної касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Щодо судових витрат

49. Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

50. Оскільки суд касаційної інстанції не змінив рішення і не ухвалив нового, а дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення та оскаржуваних судових рішень без змін, то судові витрати у такому випадку розподілу не підлягають.

51. Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 402-404, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Пророк
Судді: Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко
Т. О. Анцупова В. С. Князєв
С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко
В. В. Британчук Н. П. Лященко
Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко
М. І. Гриців Л. І. Рогач
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна О. Г. Яновська