Постанова

Іменем України

14 січня 2019 року

м. Київ

справа № 372/1844/16-ц

провадження № 61-11671св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Київської області у складі судді Березовенко Р. В. від 12 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Встановив:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2016року позов задоволено частково. Звернутостягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 02березня 2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені будь-якій особі - покупцеві за початковою ціною 50 000,00доларів США. Стягнутоз ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений позивачем при звернені до суду судовий збір в сумі 20 728,00грн.В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржили вказане судове рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в п'ять днів з дня отримання ухвали шляхом сплати судового збору у розмірі 22 800,80 грн.

Апелянтами надіслане клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги та сплачений судовий збір в розмірі 7 579,00 грн з посиланням на пункт 5 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 25 вересня 2015 року № 10 про внесення змін і доповнень до Постанови пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року надано додатковий строк для виправлення недоліків при подачі апеляційної скаргиОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 шляхом доплати судового збору та роз'яснено що в пункті 5 Постанови ВССУ від 25 вересня 2015 року № 10 вказано, що Пункт 23 викладено в такій редакції:«23. Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто апелянтам.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виконали вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, недоліки апеляційної скарги не усунули.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до ВССУ, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов односторонніх та передчасних висновків про повернення апеляційної скарги, оскільки ним порушено норми процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

01 березня 2018 року вказану справу передано на розгляд до Верховного Суду.

Сторони не скористалися правом на подання відзиву (заперечень) на касаційну скаргу.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали апеляційного суду, доводи касаційної скарги не підтверджують порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до частини 2 статті 297 ЦПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Апеляційним судом установлено, що копію ухвали апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянти отримали 20 березня 2017 року особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак недоліки апеляційної скарги не були усунуті.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки відповідачі не усунули недоліки апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилаються на порушення апеляційним судом норм процесуального права та зазначають, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про повернення апеляційної скарги, оскільки судовий збір ними сплачено, за ставкою передбаченою для фізичних осіб. Крім того, посилаються на пункт 5 Постанови ВССУ від 25 вересня 2015 року № 10, як на підставу правомірності сплати судового збору у розмірі меншому, ніж визначено апеляційним судом.

Слід зазначити, що пунктом 5 вказаної постанови внесені зміни щодо розміру ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, в той час як заявниками в апеляційному порядку оскаржено рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції обгрунтовано дійшов висновку про повернення апеляційної скарги з підстав несплати судового збору у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ставка судового збору за подання до судуапеляційної скарги на рішення суду становить 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Установлено, що саме ПАТ КБ «ПриватБанк» (юридична особа) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Отже, суд апеляційної інстанції вираховуючи суму судового збору, яку необхідно сплатити заявниками при зверненні з апеляційною скаргою на судове рішення обгрунтовано виходив з вказаних норм закону та ціни позову, з врахуванням того, що заявниками оскаржено в апеляційному порядку саме рішення суду, а не ухвалу.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено положеннями статті 400 ЦПК України, яким судами надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судової ухвали відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська