Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 491/345/16-ц

провадження № 61-30987св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Ананьївська районна рада Одеської області,

розглянув заяву Ананьївської районної ради Одеської області про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради Одеської області про визнання незаконними та скасування рішень, розпорядження, контракту, записів у трудовій книжці, поновлення на роботі з інших підстав, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ананьївської районної ради Одеської області (далі - Ананьївська районна рада) про визнання незаконними та скасування рішень, розпорядження, контракту, записів у трудовій книжці, поновлення на роботі з інших підстав, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом. Визнано незаконним та скасовано контракт на 2011 рік, укладений 31 грудня 2010 року між Ананьївською районною радою та ОСОБА_1 на період із 01 січня по 31 грудня 2011 року. Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 14 січня 2008 року № 136-V «Про призначення на посаду начальника Ананьївського РБТІ» та запис у трудовій книжці ОСОБА_1 від 01 січня 2008 року № 16 про призначення начальником Ананьївського РБТІ за контрактом строком на 1 рік. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Ананьївської районної ради Балана М. О. від 14 березня 2011 року № 3/К «Про відсторонення ОСОБА_1 від займаної нею посади». Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 15 квітня 2011 року № 85-VІ «Про відсторонення ОСОБА_1 від займаної нею посади та тимчасове переведення ОСОБА_2 на посаду начальника Ананьївського РБТІ». Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 24 червня 2011 року № 95-VІ «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 » та запис у трудовій книжці ОСОБА_1 від 24 червня 2011 року № 17 про звільнення з посади у зв`язку з достроковим розірванням контракту за пунктом 8 статті 36 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 02 грудня 2013 року № 314-УГ «Про скасування та визнання таким, що втратило чинність рішення Ананьївської районної ради від 17 вересня 2013 року № 280-VI «Про затвердження розпоряджень районної ради прийнятих у міжсесійний період» у частині затвердження розпорядження районної ради від 13 вересня 2013 року № 16-К «Про поновлення на роботі на посаді начальника Ананьївського РБТІ ОСОБА_1 » та перший запис у трудовій книжці ОСОБА_1 від 02 грудня 2013 року № 19 про звільнення з роботи із посади начальника Ананьївського РБТІ за пунктом 8 статті 36 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 27 квітня 2016 року № 73-VІІ «Про відміну деяких рішень районної ради». Визнано незаконним та скасовано рішення Ананьївської районної ради від 15 грудня 2016 року № 111-VІІ «Про внесення змін до рішення районної ради від 24 червня 2011 року № 95-VІ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського РБТІ з 24 червня 2011 року по 12 вересня 2013 року та з 03 грудня 2013 року. Стягнуто з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі втраченого заробітку за час незаконного звільнення з роботи у сумі 545 157,12 грн за вирахуванням обов`язкових до сплати податків та платежів, моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн та вартість проїзду (судові витрати) її та її законного представника для участі в судових засіданнях Балтського районного суду Одеської області та в зворотному напрямку в сумі 1 498,00 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги заявлені з інших підстав, строк на звернення до суду позивачем пропущений з поважних причин, укладання трудового контракту з ОСОБА_1 головою Ананьївської районної ради суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування так як Ананьївське РБТІ не відноситься до державної власності та не фінансується з бюджету та не враховано, що зазначену посаду вона займала з 2001 року. Розпорядження голови Ананьївської районної ради Балана М. О. від 14 березня 2011 року № 3/К «Про відсторонення ОСОБА_1 від займаної нею посади» та рішення районної ради підлягають скасуванню так як у діях позивача відсутній склад злочину передбачений статтею 382 КК України, що встановлено вироком суду. Крім того, відсутність підстав звільнення позивача із займаної посади та акта документальної ревізії від 18 травня 2011 року, який зазначено як підставу звільнення. Законні вимоги про допуск Контрольно-ревізійного управління (далі - КРУ) на перевірку Ананьївського РБТІ для проведення планової ревізії виникли після винесеного рішення Одеського адміністративного суду від 06 липня 2011 року, що встановлено ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2012 року, а тому вимоги КРУ до 06 липня 2011 року були незаконними. Районний суд зазначає, що рішенням Ананьївської районної ради не зазначено, які саме умови контракту ОСОБА_1 не виконані, вона не була з ними ознайомлена, а тому звільнення з роботи на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України є незаконним. При цьому всі звинувачення ґрунтувались виключно на припущеннях та за відсутності належних та допустимих доказів. Вимоги позивача заявлені з інших підстав, а не з підстав заявлених відповідно до позовної заяви від 22 грудня 2011 року. Ананьївська районна рада рішенням від 26 лютого 2016 року № 52-VІІ «Про скасування деяких рішень районної ради щодо звільнення ОСОБА_1 » визнала такими, що втратили чинність рішення районної ради щодо незаконного звільнення позивача та скасувала їх. Скасовуючи 27 квітня 2016 року рішення прийняте 26 лютого 2016 року рада не запросила саму ОСОБА_1 та не взяла до уваги виправдовувальний вирок суду. Визнаючи недійсним рішення Ананьївської районної ради від 15 грудня 2016 року районний суд виходив із того, що відповідач вніс зміни у рішення від 24 червня 2011 року та звільнив її на підставі документальної ревізії від 24 червня 2011 року без врахування висновків вироку суду так як вимоги КРУ, завершуючи 06 липня 2011 року включно, у тому числі акти ревізії, листи або будь-які інші матеріали є незаконними.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2017року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки матеріалами справи встановлено, що позивачем переукладено декілька разів трудові договори, то вони є такими, що укладені на невизначений строк. Звільнення позивача на підставі акта документальної ревізії як 18 травня 2011 року, так і 24 червня 2011 року є незаконним, оскільки ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2012 року встановлено, що дії КРУ з перевірки Ананьївського РБТІ до 06 липня 2011 року є незаконними, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 з 24 червня 2011 року за невиконання нею обов`язків передбаченими сторонами контракту є такими, що не відповідають вимогам статті 36 КЗпП України. Недосконалість конструкції «нереабілітуючих обставин» та невідповідність законодавчих положень національного права нормам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) надали можливість відсторонити ОСОБА_1 від займаної посади без встановлення її вини у висунутому проти неї звинуваченні. Важливим для дотримання Конвенції, є відсутність висловлювань службових осіб держави про винуватість особи до ухвалення остаточного судового рішення у справі. Тобто, поняття «законний порядок доведення вини», стосується відповідності рішення посадової особи про визнання особи винуватою не стільки національним законодавчим нормам, оскільки стаття 6 Конвенції, яка визначає формою доведення вини виключно судову процедуру, з притаманними їй гарантіями змагальності сторін. Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. При цьому поширюється він і на прийняття такими суб`єктами певних рішень. Порушення прав ОСОБА_1 на працю, до винесення вироку суду та визнання її невинуватою у вчиненні злочину, вимагає встановити справедливу рівновагу між інтересами позивача та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства. Районний суд правомірно поновив строк звернення до суду, виходячи із того, що 26 лютого 2016 року Ананьївська районна рада скасувала та визнала такими, що втратили чинність винесені нею рішення, які стосувались трудових відносин сторін.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року касаційну скаргу Ананьївської районної ради Одеської області задоволено частково. Рішення Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи заяви про роз`яснення судового рішення

У жовтні 2019 року Ананьївська районна рада Одеської області подала до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що постанова суду є дещо незрозумілою у частині, що стосується абзацу: «Оскільки не встановлено порушення трудових прав позивача її звільненням, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкoди».

Враховуючи наведене, заявник просила роз`яснити постанову Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у частині того, чи є визначення в абзаці: «Оскільки не встановлено порушення трудових прав позивача її звільненням, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди» підставою для подання Ананьївською районною радою Одеської області до суду першої інстанції заяви про поворот виконання рішення шляхом стягнутих грошових сум.

Позиція Верховного Суду.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, Верховний Суд виходив із того, що суди у цій справі розглянули частину позовних вимог ОСОБА_1 , та прийняли щодо них відповідне рішення, незважаючи на те, що ці вимоги вже розглянуті судами у цивільній справі № 507/1040/13-ц, де рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року набрало законної сили. Верховний Суд констатував втручання судів першої та апеляційної інстанцій у принцип res judicata, що призвело до ухвалення незаконних рішень, оскільки судами у цивільній справі № 507/1040/13-ц надана правова оцінка контракту, укладеного між Ананьївською районною радою Одеської області та ОСОБА_1 , законності відсторонення та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Ананьївського РБТІ. У зв`язку із набранням законної сили рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, у відповідача були відсутні правові підстави для продовження з нею трудових правовідносин, а тому позивача звільнено на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України, оскільки судом визнано таке звільнення законним. Між сторонами у справі відсутні трудові правовідносини, оскільки позивача звільнено 02 грудня 2013 року після того, як рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні на роботі, а її звільнення визнано законним та обґрунтованим.

Нормативно-правове обґрунтування

За змістом статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

З наведених положень ЦПК України вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.

Таким чином, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Зміст заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року свідчить, що вона не стосується питання з яким закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення. Таким чином, заяване містить обґрунтування неможливості виконання рішення суду у зв`язку з його незрозумілістю, а тому колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви про роз`яснення зазначеної постанови Верховного Суду необхідно відмовити.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року мотиви та висновки щодо скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій викладені зрозуміло, форма викладення у ній ясна і труднощів для розуміння не викликає, тому підстави для роз`яснення цієї постанови відсутні.

Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кілька варіантів тлумачення, у ньому викладені мотиви, наведено правовий висновок з посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву Ананьївської районної ради Одеської областіпро роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради Одеської області про визнання незаконними та скасування рішень, розпорядження, контракту, записів у трудовій книжці, поновлення на роботі з інших підстав, відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко