КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква Міністерства оборони України на рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Гребенюка В.В.

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Біла Церква Міністерства оборони України про встановлення факту перебування військовослужбовця на квартирному обліку,-

встановив:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати факт перебування на квартирному обліку та обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в житловій комісії гарнізону Умань (Уманський гарнізон) з вересня 1986 року, під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що з серпня 1981 року по 2010 рік проходив військову службу (з вересня 1986 року у військовій частині НОМЕР_1 ), є ветераном військової служби, звільнений у запас за станом здоров`я в званні полковника.

Військова частина дислокувалась у м.Умань, проте в травні 1989 році у повному складі була передислокована у м.Вишгород Київської області.

З 1986 року перебував на квартирному обліку та обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в Уманському гарнізоні.

Вказує, що після розпаду Радянського союзу військова частина 48767 була розформована. У зв`язку із змінами у політичному устрої, зміні законодавства, іншої невизначеності склалися обставини, при яких ОСОБА_1 не зміг отримати від військової частини документації щодо його перебування на квартирному обліку.

В подальшому було прийнято ряд актів, відповідно до яких військовослужбовці мали б бути забезпечені житлом, зокрема і ті, що раніше перебували на квартирному обліку, а також ті, що були переміщені по службі, зокрема і у зв`язку із переїздом гарнізону.

Далі вказує, що з листопада 1993 року по листопад 2002 року проходив військову службу в Головному оперативному управлінні Генерального штабу ЗС України, з листопада 2002 року по квітень 2010 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

На теперішній час перебуває на обліку в житловій комісії гарнізону м.Києва при військовій частині НОМЕР_2 (за останнім місцем проходження військової служби) як звільнений у запас за станом здоров`я. Станом на липень 2018 року за №1313 загальної черги та за №1010 першочергової черги.

На квартирному обліку в гарнізоні м.Києва перебуває з листопада 1993 року. Поряд з цим, під час присвоєння місця в загальній черзі не ураховано, що на квартирному обліку він перебував раніше, а саме з 1986 року.

Оскільки документи, які б підтверджували зазначені обставини відсутні, звернувся до суду із цією заявою для можливості присвоєння йому місця в загальній черзі з урахуванням обставин перебування на квартирному обліку з 1986 року.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року вирішено встановити факт перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку та на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в житловій комісії гарнізону м.Умань (Уманському гарнізоні) з вересня 1986 року під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Не погодившись з ухваленим рішенням,Квартирно-експлуатаційним відділом м.Біла Церква Міністерства оборони України подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що показами свідків, доказами, які ними надані та зібраними доказами може підтверджуватися обставина перебування заявника на квартирному обліку з липня 1987 року, проте не з вересня 1986 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення скасувати.

Заявник ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що заявник є полковник запасу, ветераном військової служби, що підтверджується даними посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 22 квітня 2010 року.

Наказом міністра оборони України від 09 квітня 2010 року №025Р звільнений в запас за станом здоров`я.

Відповідно до даних довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м.Києва від 10 січня 1996 року №03 заявник в період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з червня 1989 року по липень 1992 року житловою площею не забезпечувався.

Відповідно до Виписки з протоколу засідання житлової комісії ЦА МО від 11 листопада 1993 року №21 заявник має наступний склад сім`ї: - дружина, син та донька. Родина не забезпечена житловою площею.

Згідно з даних протоколу засідання житлової комісії ЦА МО та ГШ ЗС України від 13 лютого 2008 року №13 (текст без підписів та печаток), полковник ОСОБА_1 змінив склад сім`ї з 4 на 1 особу, у зв`язку з забезпеченням житлом дружини та двох дітей.

Відповідно до даних довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 15 січня 2009 року №25 та від 09 серпня 2016 року №17/15/684, заявник зареєстрований по АДРЕСА_1 один з 18 липня 2008 року.

Відповідно до даних довідки Подільського районного у м.Києві військового комісаріату від 21 липня 2016 року №345 заявник перебуває на обліку в цьому військовому комісаріаті.

Відповідно до листа Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква від 17 серпня 2018 року №872 інформація відносно перебування заявника на квартирному обліку з 1986 року по 1989 рік в КЕВ м.Біла Церква відсутня, натомість за вказаний період заявник житловою площею не забезпечувався.

Аналогічна інформація повідомлена в листі ВЧ НОМЕР_4 від 29 серпня 2018 року №УГ/8.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що даними показів свідків доведено факт того, що заявник з вересня 1986 року перебуває на квартирному обліку. З урахуванням неможливості проведення аналізу інвентаризації облікових справ, суд дійшов висновку про можливість встановлення цього факту в судовому порядку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 315 ЦПК України:
1. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Факт може бути установлений за сукупністю обставин, які вказують на його існування. При цьому така сукупність обставин може не містити певного елементу, який розриває зв`язок між обставинами, але логічно прослідковується, що зв`язок між обставинами все ж таки існує.

Завдання суду у такій категорії справ встановити наскільки достовірно, не виключено, що без певної долі сумніву, пов`язуються відомі обставини при відсутності якого-небудь елементу, який мав би їх об`єднати. Якщо є достатні підстави стверджувати, що сукупність відомих обставин вказує на достовірність факту, ніж у його сумнівності, то юридичний факт може бути установлений.

Статтею 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими заявник пов`язує вимоги про встановлення факту, матеріали справи не містять.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на показах допитаних в судовому засіданні двох свідків, які вказали про обізнаність перебування заявника на квартирному обліку за радянських часів, проте дані цих показів не містять підтвердження фактичної дати прийняття заявника на квартирний облік.

Проте жодних доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку та на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в житловій комісії гарнізону м.Умань (Уманському гарнізоні) з вересня 1986 року під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Ксерокопія сторінки книги з переліком прізвищ, серед яких є ОСОБА_1 , не є доказом у справі, оскільки не містить будь-яких ідентифікуючих ознак, інформації про джерело отримання ксерокопії, а також посвідчення копії відповідності оригіналу у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Біла Церква Міністерства оборони України про встановлення факту перебування військовослужбовця на квартирному обліку - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова