РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Невядомського Д.В.,
при секретарі Гончарові О.В.,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки , в розмірі 50 % з усіх його видів доходу , до закінчення донькою ОСОБА_3 навчання до досягнення 23-річного віку , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, однак шлюб між сторонами у 2002 році розірваний , після розірвання шлюбу та наразі повнолітня донька проживає з матір»ю. На даний час ОСОБА_3 є студентом 4 курсу денної форми навчання, у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на факультеті «Комп»ютерні та інформаційні технології» , та перебуває на повному утриманні позивача, оскільки на даний момент повнолітня донька навчається , збільшились витрати на навчання , а відповідач працездатний, інших утриманців не має , та має можливість надавати доньці матеріальну допомогу , а тому просить з відповідача на свою користь стягувати аліменти , що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.
Позивач в судове засідання зявилась , позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що його дохід на місяць складає 4000 гривень.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.1997 року, проте 06.11.2002 року шлюб між сторонами був розірваний, копія свідоцтва про одруження та копія свідоцтва про розірвання шлюбу міститься в матеріалах справи.
Від цього шлюбу народилась ОСОБА_3 та її рідним батьков є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження , виданого 14.10.1998 року, серія І-ВЛ № 092011 , копія якого міститься в матеріалах справи.
На даний час ОСОБА_3 є студентом 4 курсу денної форми навчання, у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на факультеті «Комп»ютерні та інформаційні технології» про що свідчить довідка вищого навчального закладу від 03.08.2018 року, за № 66-350.
Як вбачається зі змісту позовної заяви матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки відповідач не надає , хоча і неофіційно отримує дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу.
В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Сімейним кодексом України(надалі по тексту - СК України).
Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи матеріальне становище та інтереси повнолітньої доньки та сторін по справі, яка продовжує навчання, та не досягла 23 років, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача у розмірі в твердій грошовій сумі розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з тим, що вона потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити, , в решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуті аліменти на весь час навчання позивача, але небільше ніж до досягнення ним 23-х років, починаючи з дня звернення позивача до суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245 ЦПК України, -
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення складений 17.01.2019 року.
Суддя: Д.В.Нев"ядомський