Номер провадження: 22-ц/813/7439/19
Номер справи місцевого суду: 522/9825/19
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянта ОСОБА_1 ,

позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

07.06.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси 07.06.2019 року звернулась позивачка ОСОБА_2 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що з 07.07.2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , однак з травня 2018 року спільне проживання та сімейні відносини між сторонами припинено та на даний час в провадженні Приморського районного суду м. Одеси розглядається справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Від шлюбу сторони мають трьох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зазначала, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, відповідач участі в утриманні дітей в добровільному порядку не приймає, що зумовило її звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2019 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на утримання кожного сина по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду та до досягнення повноліття кожним сином.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, та ухвалити нове, яким призначити йому сплату аліментів на утримання кожного сина у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, до досягнення кожним із синів повноліття, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Та обставина, що сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають трьох неповнолітніх синів, підтверджуються матеріалами справи та визнані сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Спірним в даному випадку є питання стосовно розміру аліментів, які мають бути стягнуті за рішенням суду на утримання кожної дитини, до досягнення ними повноліття.

Так, як вбачається із пояснень позивачки, відповідач не приймає участі в утриманні дітей в добровільному порядку.

Разом з тим, заперечуючи проти доводів позивачки в цій частині, відповідачем надано до суду копії квитанцій про перерахування на користь ОСОБА_2 аліментів, зокрема 2027 грн. згідно квитанції від 10.05.2019 року, 2027 грн. згідно квитанції від 03.05.2019 року, 1015 грн. згідно квитанції від 02.07.2019 року, 1626 грн. згідно квитанції від 16.05.2019 року, 500 грн. згідно квитанції від 12.06.2019 року, 315 грн. згідно квитанції від 22.06.2019 року, 1250 грн. згідно платіжного доручення від 06.10.2018 року, 500 грн. згідно платіжного доручення від 04.10.2018 року, 710 грн. згідно платіжного доручення від 29.09.2018 року, 500 грн. згідно платіжного доручення від 22.09.2018 року, 500 грн. згідно платіжного доручення від 20.09.2018 року, 500 грн. згідно платіжного доручення від 18.09.2018 року, 300 грн. згідно платіжного доручення від 14.09.2018 року, 400 грн. згідно платіжного доручення від 12.09.2018 року, 700 грн. згідно платіжного доручення від 11.08.2018 року, 500 грн. згідно платіжного доручення від 05.08.2018 року, 1000 грн. згідно платіжного доручення від 17.10.2018 року, 4000 грн. згідно платіжного доручення від 12.10.2018 року.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не довів суду, що сплачені ним грошові кошти були спрямовані на задоволення потреб дітей.

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що сторони не проживають однією сім`єю, діти проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 і знаходяться на її утриманні.

Також суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України, а також ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.ст. 141, 150, 180-182 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі ухилення їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд обгрунтовано вказав, що аліменти на утримання дітей належить стягувати, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 07.06.2019 року, так як це передбачено ч.1 ст. 191 СК України.

Суд також правильно допустив негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць, як то передбачено п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, та про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, на утримання їх неповнолітніх дітей щомісячно, до досягнення кожним із них повноліття.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд зазначив, що позивачем не доведено витрати на утримання дітей в заявленому розмірі 5000 грн. на кожного з дітей. Однак, беручи до уваги необхідність забезпечення дітям належного та гармонійного рівня їх розвитку, враховуючи витрати відповідача на оренду житла, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в даному випадку буде необхідним та достатнім призначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожного із дітей, до досягнення кожним із них повноліття.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується лише частково, оскільки позивачкою не доведено, що відповідач працює та отримує щомісячний дохід, якого може бути достатнім для виплати ним аліментів щомісячно у загальній сумі 9000 грн.

Як зазначила в суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 , відповідач у справі винаймає чотирикімнатну квартиру в м. Одесі, проживає з іншою жінкою, на утриманні якої також є неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Крім того, відповідач працює і виконує доручення за разовими угодами про надання аудиторських послуг, отримує щомісячних прибуток, якого буде достатньо для утримання дітей сторін у визначеному судовому рішенні розмірі. Також зазначила, що відповідач і жінка, з якою він проживає в теперішній час, мають матеріальну можливість відпочивати за кордоном.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він винаймає трикімнатну квартиру в м. Одесі, має нерегулярний одноразовий дохід, якого недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі, тобто у загальній сумі 9000 грн. щомісячно.

Також відповідач в суді апеляційної інстанції вказав, що він надає матеріальну допомогу синам, однак, позивачка не надає йому змоги з ними спілкуватись і повністю перешкоджає цьому, у зв`язку з цим він повністю позбавлений можливості спілкуватись зі своїми неповнолітніми дітьми.

Крім того, відповідач суду зазначив, що незважаючи на викладені в апеляційній скарзі обставини, він згоден на виплату 100 % прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, на утримання кожної дитини, до досягнення ними повноліття. При цьому він також зазначив, що позивачка також зобов`язана матеріально утримувати дітей.

З підстав викладеного, колегія суддів зазначає, що позивачка не надала суду доказів того, що відповідач винаймає чотирикімнатну квартиру, має щомісячний дохід, якого буде достатньо для утримання дітей, у загальному розмірі 9000 грн. щомісячно.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також те, що в період з 01 липня по 30 листопада 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 2118 грн, а починаючи з 01 грудня 2019 року - буде складати 2218 грн., колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання кожного із неповнолітніх дітей по 2200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення кожною дитиною повноліття.

При цьому апеляційний суд також враховує, що найменший син сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 досягне шестирічного віку.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти у розмірі 2200 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення кожною дитиною повноліття.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року змінити.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти у розмірі 2200 грн. на утримання кожної дитини, у зв`язку з цим в мотивувальній і резолютивній частині рішенняПриморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року слова і цифри: «…в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень…» замінити словами і цифрами: «…в розмірі 2200,00 (дві тисячі двісті) гривень…».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра