КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Кулікової С.В., Ігнатченко Н.В.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач у листопаді 2018 року звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на його утриманні відповідно до наказу «Про передачу на обслуговування і експлуатацію житлового будинку» та протоколу правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 31 січня 2017 року.

Квартира НОМЕР_3 у зазначеному багатоповерховому будинку належить на праві власності ОСОБА_1 , яка користується житлово-комунальними послугами, проте ухиляється від сплати за них.

У зв`язку з невиконання своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) за період з 01 лютого 2018 року по 01 листопада 2018 року в розмірі 14391 гривні 93 копійок та 3140 гривень 89 копійок трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10785 гривень 76 копійок та три відсотки річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 2353 гривні 88 копійок.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комуналка» 3466,26 грн. боргу, три проценти річних у розмірі 43,02 грн., інфляційні втрати в розмірі 150,70 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалася на те, що судом не було досліджено обставини стосовно того, що позивачем в особі ТОВ «Комуналка» не було затверджено тарифів на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до яких виставляються рахунки на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідачу є незрозумілим яким чином була розрахована сума заборгованості за користування житлово-комунальними послугами, з огляду на те, позивачем в особі ТОВ «Комуналка» не було затверджено тарифів на користування житлово-комунальними послугами.

Окрім цього, в розрахунку наданого позивачем відсутня інформація про те, в якій кількості та які саме послуги використала відповідач.

Просила, скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 21 грудня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 27 грудня 2016 року видано Сертифікат серії ІУ № 34, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1.

Наказом ПАТ «ХК «Київміськбуд» визначено ТОВ «Комуналка» експлуатуючою організацією на житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Актом прийому-передачі передано житловий будинок по АДРЕСА_1 на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Комуналка».

ТОВ «Комуналка» як експлуатуючою організацією цього будинку укладено відповідні договори з постачальниками.

Так, зокрема, 24 травня 2018 року укладено з ПрАТ «АК «Київодоканал» договір №19298/9-09 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, договір про постачання електричної енергії №43847 з ПАТ «Київенерго».

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є користувачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг власнику квартири АДРЕСА_1 надсилалася претензія-попередження від 12 листопада 2018 року № 85, в якій зазначалося, що станом на 01 серпня 2018 року перед товариством рахується заборгованість в сумі 10874 гривні 86 копійок.

З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01 лютого 2018 року по 01 листопада 2018 року по квартирі АДРЕСА_1 існує борг у розмірі 14391 гривня 93 копійки.

З наданого розрахунку трьох відсотків річних та індексу інфляції вбачається, що інфляційні втрати становлять 2784 гривні 84 копійки, а три відсотки річних - 356 гривень 05 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що за період з лютого 2018 року по червень 2018 року включно борг за житлово-комунальні послуги рахувався за особовим рахунком НОМЕР_1 (10), власником якого був ОСОБА_2

З липня 2018 року по 01 листопада 2018 року включно борг рахувався за особовим рахунком 10 ( НОМЕР_2 ), власником якого є відповідач ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що в період з лютого 2018 року по червень 2018 року ОСОБА_1 була власником квартири та/чи була споживачем послуг, тому вимоги ТОВ «Комуналка» про стягнення заборгованості за цей період не знайшли свого підтвердження.

Відтак, суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає заборгованість з липня 2018 року по 01 листопада 2018 року.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У ч. 1 ст. 9 цього Закону зазначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1,2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки по справі беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 користувалася наданими їй житлово-комунальними послугами у період з липня 2018 року по 01 листопада 2018 року, проте не здійснювала оплату за такі послуги.

Колегія суддів погоджується з висновком про те, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з лютого 2018 року по червень 2018 року, оскільки борг за цей період рахувався за ОСОБА_2 , до якого позовні вимоги ТОВ «Комуналка» не пред`являло.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді С.В. Кулікова

Н.В. Ігнатченко