Справа №348/249/19
04 березня 2019 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.
секретаря судового засідання: Скоблей О.В.
з участю позивача: ОСОБА_1
відповідача: ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей,-
ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 02.10.2015 р. у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 20.
У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні.
На даний час вона проживає разом з малолітніми дітьми, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, їх потребами не цікавиться. Зокрема, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, яке полягає в придбанні одягу, продуктів харчування, медикаментів, оплати комунальних послуг, палива для обігріву будинку, та інших речей, необхідних для проживання. Діти повністю знаходяться на її утриманні. В даний час відповідач з сім'єю не проживає і витрачає гроші на свої потреби
Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках в Республіці Чехія, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має.
На підставі наведеного просить постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей щомісячно у розмірі по 1625 грн. на кожну дитину окремо, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
21.02.2019 р. на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовну заяву визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем. Також заперечує обставини, викладені позивачем в позовній заяві.
Так, позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сумісне проживання припинено, чоловік ухиляється від матеріального забезпечення дітей та посилаючись на ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму» просить визначити аліменти по 1625,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Розмір аліментів позивачка обґрунтовує ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму». Однак такого закону не існує, є ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1199 р., який дає поняття прожиткового мінімуму, визначає механізм його нарахування, але цей закон не визначає його розміри. Розміри прожиткового мінімуму щорічно визначає ЗУ «Про державний бюджет України». Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018р. прожитковий мінімум для дітей 6-ти річного віку становить не 1625 грн., а 1626 грн.
Вважає, що це помилка особи, що надавала непрофесійні юридичні послуги, тому просить розмір витрат за надання правової допомоги зменшити з 1000 грн. на 300 грн.
Щодо змісту та суті позову зазначає, що згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В їхньому випадку відповідачка сама пішла від нього, ставши проживати окремо, вона попередньо не зверталась до нього для узгодження будь-якої домовленості щодо утримання дітей та їх виховання, в зв'язку з чим не має права стверджувати про його ухилення від утримання та виконання інших батьківських обов'язків.
Він розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти і не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів розміром по 1626 грн. на кожну дитину щомісячно є для нього непосильною, оскільки він не має постійної роботи, їздить на сезонні роботи по Україні та за кордон на тимчасові заробітки, де підробляє, та де роботодавці неодноразово повністю з ним не розраховувались.
Крім цього, за вимогами ст. 180 СК України обов'язок по утриманню дитини лежить як на батькові так і на матері, тому цей обов'язок повиннен покладатися на них обох. При стягненні із нього аліментів у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину виходить, що він практично самостійно буде забезпечувати дітей прожитковим мінімумом, що суперечить наведеному вище, а саме обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей.
Позивач не надала жодних доказів про її особисті доходи, про проживання дітей іменно з нею, що унеможливлює побачити її особисто реальний та фінансовий стан.
Крім того, в нього на утриманні є непрацездатна матір - пенсіонерка, яка хворіє гіпертонічною хворобою, отримує пенсію розміром 1911,59 грн., в зв'язку з чим він змушений утримувати ще й матір.
Враховуючи наведені обставини та свій майновий стан, він погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2019 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково з підстав, зазначених в позовній заяві, так як вони дійшли згоди з відповідачем щодо розміру аліментів. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що вони дійшли згоди з позивачем щодо розміру аліментів. Не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 02.10.2015 р. у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 20 (а.с. 3).
У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-5).
Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного депутатом Назавизівської сільської ради, позивач на даний час проживає разом з малолітніми дітьми, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має (а.с. 6).
Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.
Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.
В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів та визначили розмір аліментів в сумі по 1300,00 грн. щомісячно.
Таким чином, з врахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей, матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, який не працює, є фізично здоровою людиною, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 83 серії АЕ від 28.01.2019 р., та768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.
На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей задовільнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 30.01.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, адреса проживання: с. Назавизів, Дачиний масив № 2, буд. 465, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 07.03.2019 р.