Справа № 640/1249/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_1) до державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдніпрошахт» (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, б.5) про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 17.01.2019 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдніпрошахт» (надалі - ДП "ПІВДЕНДІПРОШАХТ") заробітну плату у розмірі 116 397,52 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно наказу від 17.08.1972 року №126К вона з 14.08.1973 працювала у ДП "ПІВДЕНДІПРОШАХТ", яке знаходиться за адресою: 61057, Харківська обл., місто Харків, вулиця Пушкінська, будинок 5. На даний час позивач звільнена за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу № 23К від 07.03.2018, станом на даний час за період з 01.12.2016 до 31.03.2018 включно утворилася заборгованість за підприємством перед ОСОБА_1 із виплати заробітної плати, в розмірі 116 397,52 грн., на підтвердження чого надає індивідуальні відомості з Пенсійного фонду України, копії звітів про виплату заробітної плати, розрахункові листи.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву, клопотань щодо розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Судом встановлено, відповідно до записів в трудовій книжці позивача, на підставі наказу від 17.08.1972 року №126К ОСОБА_1 прийнята на роботу інженером ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ», з якого звільнена за ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу № 23К від 07.03.2018.(а.с. 14-26)

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 від 17.10.2018, за період з 01.12.2016 до 31.03.2018 із нарахованої заробітної плати обовязкові внески до УПФУ не сплачені. (а.с. 14-17).

Як вбачається зі звіту ДП "ПІВДЕНДІПРОШАХТ" про виплату заробітної плати щодо працівника ОСОБА_1 за 01.12.2016 до 31.03.2018, залишок заборгованості складає 116397.52 грн. (а.с. 13)

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 зазначає, що за період з 01.12.2016 до 07.03.2018, після звільнення до теперішнього часу з нею не було проведено розрахунку по заробітній платі, розмір заборгованості складає 116 397,52 грн., що не спростовано відповідачем жодними доказами.

Таким чином, при звільненні позивача і до теперішнього часу з ним не були проведені остаточні розрахунки та виплати.

Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тяжке фінансове положення підприємства не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти позивачу.

Згідно вимог ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушив вимоги законодавства про працю, що, в свою чергу, потягло порушення законних прав позивача при звільненні.

Розмір заборгованості з невиплаченої заробітної плати, заявлений позивачем в позовних вимогах співпадає з розрахунком доходу позивача для обчислення пенсійного стажу, наданим Управлінням Пенсійного фонду України, таким чином підтверджується сукупністю доказів у справі та не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

При звільненні позивачу ОСОБА_1 не було виплачено остаточного розрахунку, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 116 397,52 грн., яка стягується на користь позивача з відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені, то з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.ст. 94, 115-117, 233 КЗпП України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, б.5, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (61002, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) нараховану, але невиплачену заробітну плату за період з 01.12.2016 до 31.03.2018 включно в розмірі 116 397 (сто шістнадцять тисяч триста девяносто сім) гривень 52 коп.

Стягнути з державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт», , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я. В. Губська