Справа № 288/1720/18
Провадження № 2/288/210/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань Добрянської В.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідача Чопівської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору найму, стягнення заборгованості, відшкодування збитків, завданих порушенням виконання зобов`язання та відшкодування моральної шкоди за порушення виконання зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору найму, стягнення заборгованості, відшкодування збитків, завданих порушенням виконання зобов`язання та відшкодування моральної шкоди за порушення виконання зобов`язання, в якому вказує, що 25 серпня 2016 року між нею та Відповідачем було укладено договір найму майна житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та Відповідач проживав у даному будинку протягом трьох років - з серпня 2015 року по вересень 2018 року з дружиною та донькою.

На початку серпня 2018 року Позивач мала телефонну розмову з Відповідачем та він не повідомив її, що збирається покидати будинок, також її письмово ніхто не повідомляв. 23 серпня 2018 року Позивач мала розмову з Відповідачем в якій він повідомив, що можливо виїде. Позивач зазначала йому про необхідність розірвання договору та повідомлення податкової, так як Відповідач був зареєстрований для отримання субсидії. Також, Позивач просила зателефонувати їй, коли Відповідач буде виїжджати з житла. Станом на 25 26 серпня 2018 року Відповідач договір не розривав, письмово не попереджав і проживав у будинку.

01 вересня 2018 року Відповідач повідомив Позивача, що вже покинув будинок та віддав ключі іншим людям, яких сам знайшов на заселення і з якими Позивач не укладала угод. При виїзді з квартири Відповідач залишив ключі від замків, які змінив ще при заселенні, своїм знайомим, чим створив небезпеку цілісності майна. Нові мешканці, не обговоривши з Позивачем умови проживання, вирізали більше 10 кущів смородини, вирубали рози та дорослі кущі спіреї, мотивуючи це необхідністю обробляти город.

Ключів від будинку у Позивача не було, нові жильці в телефонному режимі запитали дозволу на підключення пральної машини, на що Позивач була здивована та повідомили її, що вона може лише 10 вересня 2018 року прийти та оглянути будинок, оскільки вони працюють та саме цього дня будуть присутні вдома.

Прийшовши 10 вересня 2018 року до будинку, Позивач виявила, що після виїзду Відповідача зникло майно, а саме: - швелер, 6 метрів, вартістю 3400.00 гривень, послуги з перевезення 1900 гривень; - уголок, 4 метри, вартістю 980.00 гривень; - металева труба, 3 метри, вартістю 720.00 гривень; - дошки, 9 штук, вартістю 1747.00 гривень. Позивач звернулась до поліції, про що було складено протокол 10 вересня 2018 року, Відповідач в телефонній розмові запропонував Позивачу шукати самій та вказав, що під металевими трубами лежав товстий швелер.

Також Позивач виявила пошкодження майна, а саме: - пральна машина виявилася поломаною та від`єднаною, її вартість становить 6000.00 гривень: - зникла пластикова захисна решітка на душнику вентиляції будинку; - знімаючи свою антену, Відповідач пошкодив вікно, розбивши його та замаскував це, прибивши всередині плівку на віконну раму вартість відновлюваного ремонту становить 400 гривень, також побито скло на веранді; - пошкоджені три м`які стільці, які Відповідач виносив на вулицю й залишив на сонці, протягом тривалого часу, в результаті чого вони вигоріли вартість відновлюваного ремонту становить 1070.00 гривень; - Відповідач зняв з вікна тюль, довжиною 4 метри та не поклавши її в пакет викинув у прибудову, внаслідок чого її було пошкоджено відшкодування збитку становить 600.00 гривень; - Відповідач зняв в спальні полиці з книгами, повісив їх в сараї, де тримав свої авто малярні речі, а книги виніс в прибудову, де їх було пошкоджено, деяких збірників не вистачає, моральну шкоду Позивач оцінює в розмірі 1000 гривень; - зникла лопата та коса, вартістю 300.00 гривень; - зіпсовані висувні ящики комоду; - люстра з коридору перенесена в іншу кімнату, поламана та висить на шнурку, лампочки відсутні вартість становить 1370.00 гривень; - до табуреток прибито дошку та залишено на вулиці вартість відновлюваного ремонту 150.00 гривень; - на частині будинку відсутнє алюмінієве покриття, що призвело до затікання стелі на кухні, стіни мокрі, покриті грибком та потребують ремонту; - Відповідач викинув 2 подушки в прибудову, де вони зіпсувались, ще 2 подушки відсутні збиток становить 1000 гривень; - зник вкопаний на подвір`ї металевий столик вартістю 400 гривень; - Відповідач використав всі дрова Позивачки без її дозволу, користування плитою призвело до розтріскування стін та пошкоджено комин на горищі вартість відновлювального ремонту становить 500.00 гривень; - Відповідач самовільно побудував літній душ та при переїзді не розібравши дану споруду; - для літнього душу Відповідач використав належні Позивачу покривало та махрове простирадло, внаслідок чого вони зіпсувались вартість становить 700 гривень; - піддони Позивача, які слугували для підмостки в погребі, Відповідач виніс на вулицю, а свої беріг. Відповідач не розірвавши договір, покинув наймане житло та залишив після свого проживання сміття, не очистив яму з нечистотами, вартість прибирання становить - 598.00 гривень.

В рахунок плати за щомісячне проживання в будинку, Відповідач провів ремонт на суму 2100.00 гривень, проте на момент його виїзду з будинку виявилося, що ремонт не відбувся, стеля на кухні облуплена, стіни потріскані та в плямах, обдерті та в подряпинах, сажу не вичищено, внаслідок чого все в кіптяві, збитки становлять - 2000 гривень на відновлюваний ремонт та 2100 гривень, за не проведений ремонт.

Договір найму з Відповідачем належить визнати розірваним та стягнути з Відповідача плату за найм майна за період з 25 серпня 2018 року по 01 вересня 2018 року в розмірі - 370.00 гривень.

Позивач намагались вирішити питання в позасудовому порядку, проте Відповідач глузував з неї, а порушення ним умов договору призвело до завдання Позивачу матеріальної та моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить розірвати договір найму житла, стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму завданого матеріального збитку в розмірі 26305.00 гривень та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь моральну шкоду в розмірі 1500.00 гривень за порушення виконання зобов`язання.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

02 квітня 2019 року від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що він 23 серпня 2018 року повідомив Позивача про намір виїхати з будинку, а його знайомі шукали будинок для найму та він дав номер телефону Позивача. Коли Відповідач виїжджав з будинку, він зателефонував до Позивача та повідомив її про це, запропонував прийти і подивитись будинок, однак вона відмовилась та повідомила йому, щоб передав ключі від будинку новим наймачам. В позовній заяві не вказано з кого підлягають стягненню збитки, відомості про майно, що перебувало в будинку та домогосподарстві відсутні, а надані Позивачем докази не підтверджують наявність такого майна та надані Позивачем фотознімки не несуть доказової інформації, оскільки на жодній з них не вказано дату та місце знімку. Щодо проведення ремонту Позивач не заперечувала та була проінформована про необхідність його проведення. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 1500.00 гривень не обґрунтовані. Вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, позов не визнає в повному об`ємі. /а.с.96-97/

Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно Договору купівлі продажу від 06 жовтня 2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 грудня 2006 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу серії ВЕВ 867032, № 3182 від 06 жовтня 2006 року, є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.11, 12/

Судом встановлено, що між Наймачем - ОСОБА_3 та Наймодавцем - ОСОБА_1 25 серпня 2016 року укладено договір найму майна (далі Договір), за умовами якого Наймодавець передає, а Наймач приймає в користування за договореною сумою - 300.00 гривень, будинок АДРЕСА_1 . Будинок обладнано газовою плитою та газовим котлом, пральною машиною автомат Веко в робочому стані (п.1.3). Наймодавець зобов`язується передати будинок у фактичне володіння Наймачеві у строки з 25 серпня 2016 року, строком на два роки (п.2.1.1). Передачею будинку вважається вручення ключів від вхідних дверей (п.2.1.2). Наймодавець має право у присутності Наймача перевіряти стан збереження будинку (п.2.1.5). Наймач зобов`язаний забезпечувати збереження будинку та підтримувати його у належному стані; не демонтувати електротехнічне обладнання, вікна, двері без відома та згоди (п.2.2.3). /а.с.5-7/

Відповідно до товарного чеку від 10 липня 2018 року, загальна вартість цементу та решітки становить 277.00 гривень. /а.с.25/

Позивачем надано роздруківки з Інтернет ресурсів, на підставі яких вирахувано, що: - вартість 6-метрового швелеру, з послугами вантажників та перевезенням становить 7000.00 гривень /а.с.15-21/; - вартість зниклої дошки необрізної становить 1747.00 гривень /а.с.22, 23/; - вартість пральної машини Beko становить 6199 гривень та 6699 гривень /а.с.24/; - вартість скла віконного становить - 230 грн./кв.м. та 380 грн./кв.м./а.с.26/; - вартість заміни скла у вікнах становить - 220.00 гривень /а.с.27/; - вартість лаку акрилового становить 410 грн. за 0.9 л; - 220-318 грн. за 0.75 л; - 145 грн. за 1 л /а.с.28/; - вартість робіт по оббивці стільців становить - 225-315 гривень за один стілець /а.с.29/; - вартість тюлю шифонового з атласною смугою становить 146 грн./м та 170 грн./м /а.с.30/; - вартість подушки становить від 233 гривень до 535 гривень /а.с.31, 32/; - вартість махрового простирадла становить від 395 гривень до 525 гривень /а.с.33/; - вартість покривала на диван становить від 651 гривні до 720 гривень /а.с.34/; - вартість послуг штукатура по виконанню робіт з нанесення безпіщанки стін становить від 50 грн./м2 /а.с.36/; - вартість труби профільної 100/100/4 становить 280.41 гривень /а.с.38/; - вартість уголка стального 90/90/8 становить 247.86 гривень /а.с.39/; - вартість клейонки столової силіконової становить 42 грн./пог.м. /а.с.41/; - вартість скатертини становить від 483 гривень до 485 гривень /а.с.42,43/.

Згідно фіскального чеку від 16 жовтня 2018 року виданого КП «Гарант», ОСОБА_1 сплачено за послугу викачка нечистот, кошти в розмірі 472.70 гривень. /а.с.35/

Відповідно до товарного чеку від 18 вересня 2019 року вартість: гіпсокартону - 1 шт., СМ 11- 4 шт., цементу 5 шт., затірки 2 шт., саморізів 55 100 шт., доставки, в сумі становить 1639.00 гривень. /а.с.37/

Відповідно до товарного чеку від 09 липня 2018 року вартість: труби профільної 30/30 18 м, уголка 40 6 м, доставки, в сумі становить 1210.50 гривень. /а.с.40/

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 надано обґрунтування розрахунків сум, що стягуються та зазначила, що Відповідач в зв`язку з порушенням умов договору найму житла повинен відшкодувати їй збитки на загальну суму, яка згідно з розрахунком становить 28175.07 гривень /а.с.44-46/ та додано фотознімки майна /а.с.47 55/.

В порядку розгляду вказаної справи, судом було витребувано матеріали кримінального провадження № 00000254 за частиною першою статті 185 КК України по факту крадіжки у ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 09 жовтня 2019 року надійшла ухвала Попільнянського районного суду про те, що в період часу з 25 серпня 2015 року по 01 вересня 2018 року, невідома особа шляхом вільного доступу викрала із будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та чим спричинила останній збитку.

З даних матеріалів вбачається, що 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП з заявою про вчинене кримінальне правопорушення в якій вказала, що протягом трьох років з 25 серпня 2015 року по 01 вересня 2018 року в будинку, який належить їй на праві власності, згідно договору найму майна проживав ОСОБА_3 з сімє`ю, не попередивши її про виїзд, як було передбачено договором, ОСОБА_3 звільнив будинок без її присутності та передав ключі іншим людям, при цьому викрав належне їй майно на суму 11594.00 гривень та пошкодив її майно на суму 10624.00 гривень, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 185 КК України.

Також, вказані матеріали містять: - протокол огляду місця події від 09 жовтня 2019 року, згідно якого було оглянуто домогосподарство за адресою АДРЕСА_1 та зокрема: - ОСОБА_1 показано місце в гаражі, де лежав швелер; - вказано місце під фундаментом біля цегли, де лежали дошки; - у задній частині будинку наявне дерев`яне вікно, внутрішня частина якого розбита та забита клейонкою, під вікном лежить бите скло; - ОСОБА_1 вказано місце де зникла решітка з кухні та вказано на стіл з якого зникла лляна скатертина і силіконова клейонка.

В кримінальному провадженні допитано:

- 11 жовтня 2019 року потерпілу ОСОБА_1 , яка вказала, що 25 серпня 2015 року в належний їй будинок по АДРЕСА_1 заселився ОСОБА_4 з сім`єю, при його заселенні опис майна вони не складали, 25 серпня 2016 року вони уклали договір найму, при укладенні якого вони також не складали опис майна, так як це не передбачено. 01 вересня 2018 року їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він виселився, а нові жителі вже заселяються та він їм віддав ключі. Вона приїхала до будинку та побачила, що нові жителі заселяються, тому огляд будинку вона не проводила. Нові мешканці запропонували оглянути будинок 10 вересня 2018 року, коли вони будуть вдома. При огляді майна ОСОБА_1 виявила, що в неї з домоволодіння зникли деякі речі, які вона вказала в заяві, також ОСОБА_3 пошкодив частину її майна, будь які документи на майно у неї відсутні;

- 11 жовтня 2019 року свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , які вказали, що з 01 вересня 2018 року проживають в будинку по АДРЕСА_1 . При заселенні вони застали колишнього мешканця ОСОБА_7 , він передав ключі від будинку. Оглядаючи будинок помітили, що в одній з кімнат розбите скло, на що Чібріков відповів, що так було при його заселенні. Металевого швелера свідки не бачили, про ОСОБА_7 нічого поганого сказати не можуть, коли вони заселялись, той забирав лише виключно особисті речі.

В довідці про звернення від 10 вересня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до Попільнянського ВП про те, що колишній квартирант викрав з гаражного приміщення швелер та дошки, до поліції вона звернулась з метою інформування та проведення серед місцевого населення профілактичної бесіди. При здійсненні перевірки на причетність до вчинення неправомірного діяння ОСОБА_3 , його було опитано з приводу крадіжки швелера та соснових дощок в кількості 9 шт. з будинку ОСОБА_1 , жодних підстав щодо причетності його до даної події не встановлено. ОСОБА_8 він не бачив, а дошки сама Слесаренко комусь віддала приблизно пів року тому.

- 10 вересня 2018 року допитано ОСОБА_1 , яка вказала, що цього ж дня вона виявила, що з її домогосподарства по АДРЕСА_1 зник АДРЕСА_2 та соснові дошки, які лежали в різних місцях та якими періодично користувалися сусіди. Вказала, що у даному будинку проживав квартирант ОСОБА_3 . Швелера ОСОБА_1 востаннє бачила в кінці 24 26 числах серпня 2018 року, дошки приблизно один рік тому.

- 28 вересня 2018 року допитано ОСОБА_3 , який вказав, що він на підставі договору оренди проживав до кінця серпня 2018 року в будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 На подвір`ї домогосподарства, в траві, знаходилось декілька дощок, які періодично брали сусіди ОСОБА_1 за її згодою, він не знає чи вони їх повертали. ОСОБА_8 , який за словами ОСОБА_1 знаходився в гаражі, він взагалі не бачив. Коли виїжджав з будинку, він телефонував власнику і вона говорила, що все добре та претензій не має.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази про те, що вона в будинку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в той час коли там проживав ОСОБА_3 , не була, до цього там також проживали люди. Вона бачила, що там був ОСОБА_10 . ОСОБА_1 їй розповідала, що з домогосподарства пропали речі: столик, дошки, та деякі речі пошкоджено. Час зникнення та пошкодження речей їй не відомо. Коли квартирант з`їхав, не залишив ключі, згоду на вселення інших квартирантів давала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала покази про те, що вона на даний час проживає в будинку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Коли вона заселялася до будинку, там був зроблений ремонт, стіни викрашено, де груба була сажа та трішки потріскала стіна. ОСОБА_3 повідомив, що буде виселятись та передав їм ключі, обіцяв, що підключить пральну машину, але не пам`ятає чи підключив. Вода з пральної машини не текла та вказала, що пральна машина працює і на даний час. Швелера та трубу вона не бачила, вигрібна яма була заповнена. Про вселення вона домовлялась зі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 виїжджав сам, а вона телефонувала ОСОБА_1 і остання на наступний день прийшла. Вона не може стверджувати, що ОСОБА_5 забрав швелера і дошки. Коли ОСОБА_3 виїжджав з даного будинку, то забрав лише свої особисті речі.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору найму житла, стягнення з Відповідача матеріального збитку та моральної шкоди за порушення виконання зобов`язання, оскільки Відповідач в порушив умови укладеного між сторонами договору найму майна житлового будинку, допустив пошкодження та зникнення майна, внаслідок чого їй завдано матеріальну та моральну шкоду.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом (частина перша, друга статті 810 ЦК України).

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір найму майна /а.с.5-7/, пунктами 2.1.1, 2.1.2 Договору встановлено, що Наймодавець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується передати будинок у фактичне володіння Наймачеві ( ОСОБА_3 ) у строки з 25 серпня 2016 року строком на два роки, якщо Договір не буде припинено однією із сторін чи обома сторонами. Передачею будинку вважається вручення ключів від вхідних дверей.

Відповідно до частини третьої статті 810 ЦК України, до договору найму житла застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 811, частини першої статті 821 ЦК України, договір найму житла укладається в письмовій формі, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.

Відповідно до статті 825 ЦК України, наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці. Якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за користування житлом за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою.

Позивач просить розірвати укладений між нею та Відповідачем Договір, оскільки його було розірвано Відповідачем достроково, так як відповідно до п.3.10 договору Відповідач не звільнив будинок та договір вважається укладеним на такий самий строк, а в порушення п.3.11 він не попередив її не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати ймовірного припинення договору найму письмово. Станом на 25-26 серпня 2018 року Відповідач договір не розривав, письмово не попереджав і проживав в будинку, а тому вважається, що договір укладено на тих самих умовах.

Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Разом з тим, Позивач вказує, що на початку серпня 2018 року вона розмовляла з Відповідачем по телефону і він не повідомляв про намір покидати будинок, письмово її не повідомляв, 23 серпня 2018 року Позивач приходила до будинку і Відповідач повідомив, що можливо виїде, а 01 вересня 2018 року він вже покинув будинок.

В Договорі встановлено строк його дії до 25 серпня 2018 року та Позивач особисто вказала, що 01 вересня 2018 року Відповідача в будинку не було, Позивачем не доведено, що Відповідач протягом одного місяця (до 25 вересня 2018 року) користувався майном після закінчення строку договору найму, а тому даний договір є припиненим, а заявлена Позивачем вимога про розірвання договору найму є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача матеріального збитку, завданого їй внаслідок знищення та пошкодження речей, які перебували в належному Позивачу будинку, переданому Відповідачеві, згідно договору найму майна.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В пункті 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 779 ЦК України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини (частина перша), а у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків (частина друга). Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця (частина третя).

Частиною першої статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В пункті 2.2. укладеного між сторонами Договору /а.с.5-6/ визначено, що Наймач зобов`язаний: - використовувати будинок лише для проживання; - дотримуватися санітарних та протипожежних вимог; - забезпечувати збереження будинку та підтримувати його у належному стані, не демонтувати електротехнічне обладнання, вікна, двері без відома та згоди Наймодавця; - своєчасно і в повному обсязі вносити плату за житлово комунальні послуги; - не передавати будинок у піднайм і не передавати права користування третім особам, а також не надавати житло в якості офісу без згоди Наймодавця; - здійснювати поточний ремонт; - платежі за будинок та комунальні послуги сплачуються Наймачем самостійно та щомісячно; - поважати спокій сусідів у нічні часи; - абонентську плату за користування телефонною лінією та інтернетом сплачує Наймач самостійно; - Наймач має право користуватися майном, що є у будинку; - Наймач має право відмовитися від договору найму майна, якщо будинок став непридатним для постійного проживання у ньому не за вини Наймача; - Наймач відшкодовує збитки, завдані Наймодавцеві внаслідок пошкодження будинку або майна, що знаходиться в ньому.

Разом з тим, Наймодавець має право у присутності Наймача перевіряти стан збереження будинку, Наймодавець має право перевіряти стан сплати обов`язкових платежів. /пункт 2.1.5, 2.1.6/

За нормами статті 158 ЖК УРСР, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Під час розгляду справи Позивач не заперечувала, що укладений договір найму майна від 25 серпня 2016 року, в порушення вимог статті 158 ЖК України, жодним чином не реєструвався.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що будинок обладнано газовою плитою та газовим котлом, пральною машиною автомат Веко в робочому стані.

Судом встановлено, що між сторонами під час укладення Договору найму майна, акт прийом передача майна не складався, технічний стан квартири не фіксувався, застереження для Наймача щодо особливостей експлуатації та утримання вказаних приладів під час проживання в будинку та користування ними, не визначалися.

Зазначена в договорі пральна машина, зі слів свідка ОСОБА_11 перебуває у справному стані та працює по даний час.

Також, в судовому засіданні Позивач відмовилась від заявлених вимог до Відповідача в частині зникнення пластикової захисної решітки на душнику вентиляції будинку та пошкодження люстри в коридорі.

Як вбачається з матеріалів справи та цей факт не заперечувався сторонами, Позивач відвідувала домоволодіння 23 серпня 2018 року, проте вона не вказує, що у неї виникли зауваження до Відповідача на той час, хоча до моменту виявлення пошкоджень 10 вересня 2018 року пройшов короткий проміжок часу, а як вбачається з обставин наведених Позивачем, пошкодження майна мало триваючий характер, зокрема перебування речей на вулиці, зникнення майна з господарчих будівель, розташування деякого майна в непридатному для його зберігання місці, поява плісняви та кіптяви на стінах та стелі.

Позивач не заперечує, що в проміжок часу між 01 вересня 2018 року (вказаний Позивачем день, коли Відповідач залишив будинок) та 10 вересня 2018 року (вказаний Позивачем день, коли вона прийшла до домоволодіння) в належному їй домогосподарстві перебували інші особи наступні квартиранти.

Разом з тим, в Договорі найму майна сторонами не обумовлено порядок передачі Наймачем будинку, після закінчення строку дії Договору.

Встановлені судом обставини вказують на те, що Позивач звертаючись до суду з позовом про відшкодування завданої їй матеріальної шкоди не довела належними доказами того, що зазначена шкода була завдана саме внаслідок неправомірних дій Відповідача, що ним завдано їй збитків та виявлені нею пошкодження майна та зникнення деякого майна сталося саме з вини Відповідача під час його проживання у будинку, оскільки в цілому встановити момент виникнення зазначених пошкоджень та їх походження не можливо, а тому підстав для висновків про доведеність вини Відповідача у спричинені Позивачу збитків немає.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, якою визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті третьому постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою пункту п`ятого вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підставах цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини третьої пункту дев`ятого Постанови, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

Позивачем на обґрунтування завданої їй моральної шкоди, не додано належних доказів наявності підстав для стягнення з Відповідача моральної шкоди, оскільки, як це зазначалось вище, необхідно три складові - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення її позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень з боку Відповідача прав Позивача.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року; Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; статтею 158 ЖК УРСР; статтями 15, 16, 22, 23, 319, 526, 614, 626, 638, 764, 779, 785, 810, 811, 821, 825, 1166, 1167 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про розірвання договору найму, стягнення заборгованості, відшкодування збитків, завданих порушенням виконання зобов`язання та відшкодування моральної шкоди за порушення виконання зобов`язання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник