Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Глушко Ліана Володимирівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и в :

13.12.2018 року заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просять суд встановити юридичній факт про те, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, належала 1/3 частина земельної ділянки у праві спільної власності на землю, відповідно до Державного Акту на землю НОМЕР_3 від 15.11.2002 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати заявників - ОСОБА_4. Після смерті матері заявників відкрилась спадщина, яка складається з належній померлій частки земельної ділянки площею 0,0606 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4. Заявники зазначають, що частка від вказаної земельної ділянки належала їх матері на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.07.2002 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 15.11.2002 року. Відповідно до вказаних документів власниками земельної ділянки в рівних долях є заявники та їх померла мати ОСОБА_4 Заявники вказують, що всю спадщину вони прийняли, інших спадкоємців померла не мала, але нотаріус відмовив заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в державному акті на землю не встановлений розмір частки померлої. Заявники просять суд встановити відповідний факт посилаючись також на те, що у свідоцтві про право на спадщину зазначено про рівність долей у праві на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

До початку проведення судового засідання у справі заявники звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява заінтересованої особи про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, повно, всебічно та об'єктивно встановивши обставини справи, приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4.

За змістом Державного акту на право приватної власності на землю, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2002 року №4-209 громадянам України ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,061 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території АДРЕСА_4, для ведення садівництва.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2002 року, спадкоємцями майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є в рівних частинах: дружина - ОСОБА_4; син - ОСОБА_2; дочка - ОСОБА_1. Спадкове майно складається з земельної ділянки розміром 0,0611 гектарів, що розташована на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5, виданого Глевахівською селищною радою народних депутатів Васильківського району Київської області 12.01.2001 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами приватного нотаріуса Глушко Л.В. від 07.11.2018 року заявникам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не встановлено розмір частки померлої ОСОБА_4 у земельній ділянці площею0,0606 га., кадастровий номер НОМЕР_6.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту про який просять заявники, що необхідно заявникам для реалізації свого права на отримання спадку після смерті ОСОБА_4

До відповідних висновків суд дійшов з огляду на те, що в свідоцтві про право на спадщину за законом від 02.07.2002 року було зазначено про належність земельно ділянки трьом спадкоємцям в рівних частинах, натомість у Державному акті про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, який видано на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, помилково не відображено відповідних часток співвласників земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Глушко Ліана Володимирівна, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час смерті належала 1/3 частина у праві спільної власності на землю за Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 15.11.2002 року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.01.2019 року.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Заявник - ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2);

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Глушко Ліана Володимирівна (АДРЕСА_3).

Суддя -