Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1524/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в порядку ст.625 ЦК України і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 15002,42 грн. суму встановленого індексу інфляції за період з 05 липня 2017 року по 30 квітня 2019 року, 5438,90 грн. суму трьох процентів річних за період з 05 липня 2017 року по 20 травня 2019 року та судові витрати. Свою заяву обґрунтовує тим, що вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. Цим же вироком з ОСОБА_2 стягнуто на його користь 47708 грн. 92 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. На виконання даного вироку Сарненським районним судом був виданий виконавчий лист. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовився виконувати вирок суду в частині відшкодування йому спричиненої ним матеріальної і моральної шкоди, він змушений був подати виконавчий лист на примусове виконання. Станом на подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 покладене на нього зобов`язання про відшкодування спричиненої йому шкоди не виконав. Під час розгляду справи апеляційним судом відповідач сплатив лише 1043,82 грн. В зв`язку з тим, відповідач в добровільному та примусовому порядку визначені судовим рішенням суми матеріальної і моральної шкоди не відшкодував, змусило його звернутися до суду з даним позовом.

Позивач згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті ) годин. Цим же вироком з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 47708 грн.92 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2017 року вирок Сарненського районного суду від 14.03.2017 року відносно ОСОБА_2 за ст.128 КК України залишено без змін.

24 липня 2017 року Сарненським районним судом Рівненської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47708 грн.92 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Згідно довідки №884 від 18.01.2019 року виданої Сарненським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заборгованість за виконавчим листом №572/1473/16-к від 24.07.2017 року станом на 18.01.2019 року становить 96665,1 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.

З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової та моральної шкоди.

Отже, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційної складової та 3% річних.

Позивач в позовній заяві надав розрахунки 3% річних від суми, на яку повинні вчинятися нарахування за період від 05.07.2017 року по 20.05.2019 року та суму індексу інфляції за період з 05.07.2017 року по 30.04.2019 року, відповідно до якого, на зобов`язання відповідача перед позивачем ОСОБА_1 розраховано 3% у розмірі 5438 грн.90 коп., сума індексу інфляції 15002 грн. 42 коп.

Даний розрахунок перевірений судом, відповідачем не спростований, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти.

Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 768,40 грн. та 720 грн. понесених ним витрат на надання йому правничої допомоги.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем до матеріалів справи долучений договір про надання йому правничої допомоги від 16 травня 2019 року. Також позивачем долучено акт про надання правничої допомоги від 28.05.2019 року, а саме позивачу була надана правова допомога, вартість даних послуг становить 720 грн. На підтвердження того, що позивач оплатив послуги правової допомоги, суду надана квитанція №145 від 21 травня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 оплатив послуги за надання йому правничої допомоги на рахунок ТОВ ЮФ "Юрунконс" в розмірі 720 гривень.

З квитанції долученої позивачем до матеріалів справи він сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 768 грн. 40 коп.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 509, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 258-268, 280 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 ) про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання та суми встановленого індексу інфляції задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15002 (п`ятнадцять тисяч дві) гривень 42 (сорок дві) копійок суму індексу інфляції за прострочення грошового зобов`язання за період з 05 липня 2017 року по 30 квітня 2019 року включно; 5438 (п`ять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок суму трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 05 липня 2017 року по 20 травня 2019 року включно, що в загальному становить 20441 (двадцять тисяч сорок чотири одна ) грн. 32 (тридцять дві) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 720 (сімсот двадцять) гривень витрат за надання правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя :