Справа № 536/1598/18
26 лютого 2019 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.,
при секретарі - Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,-
З вересня 2018 року в провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу.
В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та ОСОБА_2, 18 жовтня 2008 року був зареєстрований шлюб.
Під час шлюбу, 30 грудня 2013 року у них народилася дитина ОСОБА_3.
Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати відчуття любові один до одного.
Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам.
На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, 18 жовтня 2008 року - розірвати.
Визначити місце проживання дітей разом з нею.
Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі одружилися 18 жовтня 2008 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії І-БЛ № 108864, зареєстроване у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1713.
Під час шлюбу, 30 грудня 2013 року у них народилася дитина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 188646, видане Виконавчим комітетом Кобелячківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, за актовим записом № 01.
Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати відчуття любові один до одного.
Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 18 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1713 розірвати.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський