Ухвала

Іменем України

11 січня 2019 року

м. Київ

справа № 1715/18134/12

провадження № 61-48634ск18

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Білоконь О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат Теперик Олександр Вячеславович, на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У червні 2014 року ОСОБА_2, в інтересах якої діяв адвокат

Петришин А. М., звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду від 24 вересня 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року за нововиявленими обставинами у вказаній справі.

У грудні 2018 року Теперик О. В., який діє в інтересах ОСОБА_2, надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, які є предметом оскарження у касаційному порядку, а саме: 2) ухвали суду першої інстанції,

вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Оскаржувані ухвала Рівненського міського суду Рівненської області

від 17 липня 2018 року та постанова Рівненського апеляційного суду

від 13 листопада 2018 року не входять до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 9 частини 3 статті 2, частиною 3 статті 3, частиною 1 статті 389, пунктом 1 частини 2 статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат Теперик Олександр Вячеславович, на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року та на постанову Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь