БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1509/19 провадження № 6/361/80/19
У Х В А Л А

«28» лютого 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б/н до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом

№ 757/30273/16-ц, виданим 22 лютого 2017 року про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики у розмірі 525 000 грн. 00 коп., інфляційних збитків за весь час прострочення та 3 % річних в сумі 18 128 грн. 08 коп., а також судового збору у розмірі

5 707 грн. 61 коп.

В обґрунтування подання зазначається, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження № 53565264 з виконання виконавчого листа № 757/30273/16-ц, виданого 22 лютого 2017 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення із

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу. 15 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа та зобовязано боржника подати декларацію про доходи й майно. Копія вказаної постанови отримана боржником особисто.

З огляду на те, що боржник ухиляється від виконання обовязку покладеного на нього судовим рішенням та не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного майна та доходів, державний виконавець у порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» змушений звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання старший державний виконавець Сірош А.В. не зявилася, 28 лютого 2019 року подала заяву про розгляд даного подання у її відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженого у судовому засіданні оригіналу виконавчого провадження № 53565264 вбачається, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто борг за договором позики в розмірі

525 000 грн. 00 коп., інфляційні збитки за весь час прострочення та 3 % річних в сумі

18 128 грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 5 707 грн. 61 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 04 січня 2017 року.

На підставі судового рішення від 06 грудня 2016 року, Печерським районним судом міста Києва 22 лютого 2017 року видано виконавчий лист, який предявлено до виконання у Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від

15 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа

№ 757/30273/16-ц, виданого 22 лютого 2017 року Печерським районним судом м. Києва, зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. З відмітки на супровідному листі вбачається, що копія зазначеної постанови отримана боржником ОСОБА_3 наручно 22 травня 2018 року.

У рамках виконавчого провадження № 53565264 державним виконавцем 15 березня 2017 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження.

У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити до територіального сервісного центру № 3243 Регіонального сервісного центру МВС у Київській області щодо наявності у боржника транспортних засобів, Державної фіскальної служби України щодо джерел отримання доходів боржників - фізичних осіб, номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії, осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Так, з довідок Державної фіскальної служби України вбачається, що інформація щодо сум доходу боржника ОСОБА_3 відсутня, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. З інформації наданої Пенсійним фондом України видно, що ОСОБА_3 пенсію не отримує, за трудовими договорами не працює.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстру ОСОБА_3 з 22 листопада 2005 року зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухове майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 15 березня 2017 року вбачається, що за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстровано право спільної часткової власності на 7/50 частин житлового будинку за адресою: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Червонофлотська, 87. З інформації з Державного реєстру речових прав, отриманої у подальшому, вбачається, що за ОСОБА_3 нерухоме майно на праві власності не зареєстроване.

13 грудня 2017 року та 11 жовтня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Петровського, б/н для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3, здійснити перевірку не виявилося можливим, так як двері будинку ніхто не відчинив. За результатами виходу державним виконавцем складено відповідні акти.

Постановами державного виконавця від 17 січня 2018 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_3

18 січня 2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3, що отримує дохід у ТОВ «Біо Фуд ЮА» у розмірі 20 % з усіх доходів боржника після відрахування податків, до виплати загальної суми боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 603 719 грн. 25 коп.

22 жовтня та 14 грудня 2018 року на адресу відповідача ОСОБА_3 направлено виклики про необхідність явки до виконавця щодо сплати боргу. Як вбачається із матеріалів справи боржник лише один раз належно повідомлений про необхідність явки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте отримання боржником. Інший виклик повернувся на адресу відділу з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до інформації, наданої Броварським районним відділом Управління Державної міграційної служби України в Київській області у листі № 3560 від 26 грудня

2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FE № 914283 від 31 серпня 2016 року органом 5127 Біляєвським РВ ГУ МВС України в Одеській області.

Як вбачається з матеріалів справи старший державний виконавець зверталася до суду із вказаним поданням. Так, ухвалою суду від 24 січня 2019 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України залишено без розгляду.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному статтею 441 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (02 червня 2016 року № 1404 -У111) у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини третьої 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Так як статтею 441 ЦПК України передбачено, що подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як встановлено при розгляді даної справи боржнику ОСОБА_3 відомо про існування виконавчого провадження, оскільки 22 травня 2018 року він особисто отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо ухилення боржника від виконання рішення суду. Акти державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання, вказаним у виконавчому листі, такими доказами вважатися не можуть, оскільки станом на 13 грудня

2017 року боржнику не було відомо про наявність виконавчого провадження. Про вихід державного виконавця за місцем проживання боржника 11 грудня 2018 року боржник належним чином повідомлений не був. Неявка боржника ОСОБА_3 виклик державного виконавця також не може вважатися ухиленням, оскільки останній лише раз належним чином був про це повідомлений. Наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон також не свідчить про ухилення, так як доказів, які б свідчили, що боржник перетинав кордон державний виконавець до суду не надав.

З огляду на недоведеність факту ухилення боржника від виконання судового рішення, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись статтею 260 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин