26.11.2019 Справа № 363/4232/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Тимошенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа - Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянсенерго» про визнання недійсними технічних умов і рішення про підключення та заборону вчиняти певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обрунтовуючи тим, що в 2012 році він побудував комплексу трансформаторну підстанцію (далі КТП) потужністю 100 кВа для забезпечення електроенергією свого приватного будинку, споруд, для належної роботи електроприладів та потужного електрообладнання, а також інших приватних будинків, які розташовані поруч. Дана підстанція знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після прийняття КТП в експлуатацію в 2012 році між ОСОБА_5 та Вишгородським РП ПАТ «Київобленерго» було підписано Договір про користування електричною енергією від 09.02.2012 року. У вересні 2015 року під час вирішення експлуатаційних питань КТП позивач виявив, що до його електричної мережі без письмового дозволу підключено споживача ОСОБА_3 . З`ясувавши обставини, позивач довідався, що будинок ОСОБА_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 приєднано через електромережу позивача та здійснюється постачання електроенергії домогосподарству ОСОБА_3 без належно оформлених документів, тобто безпідставно. Позивач стверджує, що з часу встановлення КТП по даний час це обладнання ніяким іншим фізичним та юридичним особам у власність не передавалося. Позивач зазначає, що він як власник електричних мереж має право видавати технічні умови для підключення замовника, тобто споживача, яким є відповідач ОСОБА_3 . Проте жодних письмових договорів про приєднання до електричних мереж між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підписано не було. Але в той же час, відповідач надав Вишгородському РП ПАТ «Київобленерго» технічні умови на приєднання, які нібито підписані позивачем, хоча позивач категорично заперечує факт їх підпису. Позивач стверджує, що договір № БН-06/2012 від 14.03.2012 року, рішення № БН-06/2012 від 14.03.2012 та Технічні умови № БН-06/2012 на приєднання електроустановки є недійсними, так як підписані від імені ОСОБА_5 невстановленою особою, а відтак ОСОБА_3 самовільно був приєднаний до КТП, не маючи на це відповідного дозволу та погоджувальних документів власника. На підставі наведеного, позивач просить суд визнати недійсними Договір № БН-06/2012 від 14.03.2012 «Про надання послуг з приєднання до електричних мереж», Технічні умови «БН-06/2012 від 01.03.2012 та рішення № БН-06/2012 від 14.03.2012 року; зобов`язати ОСОБА_3 у місячний строк привести у відповідність технічну документацію з приєднання до електричних мереж до КТП-1393; заборонити ОСОБА_3 користуватись та втручатись в роботу КТП-1393 без письмового дозволу (погодження) його власника - ОСОБА_5 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 28.11.2016 року відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду за клопотанням представника відповідача в справі залучено третю особу - ТОВ «АЛЬЯНСЕНЕРГО».

16.02.2017 року до суду надійшли заперечення від представника відповідача - ОСОБА_4., в яких відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_5 , який є одним із співвласників КТП домовився з відповідачем ОСОБА_3 , який є власником газової магістралі, про надання один одному можливості на підключення до КТП та газової магістралі, тобто по суті між сторонами виникли бартерні відносини. У зв`язку з цим відповідачем було замовлено робочий проект електропостачання власного житлового будинку. Невід`ємними частинами якого є технічні умови та рішення про підключення. 18.05.2012 року між ОСОБА_3 та Вишгородським РП ПАТ «Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією № 200907114. Додатком до цього Договору є акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, підписаний позивачем, відповідачем та третьою стороною. Таким чином вважає, що позивачем не надано доказів про те, що відповідач незаконно підключився до КТП. Крім того, заперечив, що позивач довідався про порушення свого права в 2015 році, оскільки в листі від 29.01.2017 року позивач зазначив, що з початку експлуатації КТП з 2012 року сформувалися неоплачені втрати в розмірі 17,7 тис.кВт/год, які просить відповідача компенсувати, а також зазначає про заборгованість по абонплаті за обслуговування ТП , яка становить у відповідача 95 грн. У зв`язку з цим, вважає що позивач починаючи з 2012 року має договірні відносини з відповідачем щодо спільного використання КТП. А тому просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

24.06.2019 року до суду надійшов від представника відповідача ОСОБА_4 відзив на позовну заяву з аналогічних підстав, які викладені в запереченнях від 16.02.2017 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2019 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Просять суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях на позов та просять суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи - ПАТ «Київобленерго» Тимошенко О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував.

Третя особа ТОВ ««АЛЬЯНСЕНЕРГО» свого представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідка, надавши оцінку наявним матеріалам справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_5 є власником комплексної трансформаторної підстанції КТП потужністю 100 кВА (сер.завод. № 154614 ), порядковий номер 1393 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_5 підтверджується: видатковою накладною № АЛ-0000201 від 30.12.2011 року; актом технічної комісії № 1 від 19.12.2011 року про прийняття закінченого об`єкта електричних мереж до експлуатації; актом № 24 підтвердження готовності електроустановки до роботи від 19.01.2012 року, згідно якого проведено огляд обладнання КТП та підтверджено його відповідність технічним умовам; договором про надання послуг з приєднання до електричних мереж № К-ОО-11-1065 від 23.08.2011року, укладений між ПАТ «АЕС Київобленерго» та ОСОБА_5 ; технічними умовами, в якості додатку до Договору № К-ОО-11-1065 від 23.08.2011 року (а.с. 10-19 т. 1).

В 2012 році ТОВ «Альянсенерго» на вимогу ОСОБА_3 розробило робочий проект електропостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який погоджено з Вишгородським РП ПАТ «АЕС Київобленерго» та отримала технічне рішення № БН-06/2012. (а.с. 45-58 т. 1).

26.03.2012 року ОСОБА_3 подав до Вишгородського РП ПАТ «АЕС Київобленерго» заяву щодо укладення договору на електропостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 .

18.05.2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «АЕС Київобленерго» укладено Договір № 200907114 про користування електричною енергією. Додатком до цього Договору є акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 86-88 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, між замовником ОСОБА_3 , власником КТП ОСОБА_5 та начальником Вишгородського РП ПАТ «АЕС Київобленерго» ОСОБА_7 було погоджено технічні умови приєднання до електричних мереж електроустановки № БН-06/2012, відповідно до умов яких між сторонами було погоджено тип приєднання до електричних мереж, джерело електропостачання, точка підключення, визначено величину розрахункового навантаження з урахуванням потужності 20 кВт.

Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про електроенергетику», споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Договір про приєднання до електричних мереж - це письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж.

Технічні умови на приєднання до мереж (об`єктів) електроенергетики - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невід`ємним додатком до договору про приєднання.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2012 року ОСОБА_3 було видано технічні умови №БН-06/2012 про приєднання електроустановки та Рішення -БН-06/2012 від 14.03.2012 року, яке дійсне при умові діючого договору про надання послуг з приєднання до електричних мереж, термін дії до 30.05.2014 року (а.с. 46-47 т. 1).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Однак ні позивач, який заперечує щодо укладання ним оспорюваного Договору № БН-06/2012 Про надання послуг з приєднання до електричних мереж від 14.03.2012 року, ні відповідач ОСОБА_3 , який вказав в суді, що оспорюваний договір ним втрачений, ні третя особа - ПАТ «АЕС Київобленерго», представник якого в суді вказав, що у третьої особи відсутній даний оспорюваний договір - не надали суду Договір, який просить позивач визнати недійсним.

Оригінал оспорюваного договору не вдалося отримати, навіть, суду під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про недійсність оспорюваного договору, а у суду відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

За правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Оспорюванні технічні умови та рішення № БН-06/1012 самі по собі не породжують для позивача будь-яких правових наслідків. Технічні умови є чинними до виконання Договору про приєднання, а Рішення № БН-06/2012 від 14.03.2012 , яким надано висновки, що робочий проект виконаний згідно технічних умов № БН-06/2012 від 01.03.2012 погоджується без зауважень, діє при умові діючого договору «Про надання послуг з приєднання до електричних мереж», термін дії до 30.05.2014 року. Робочий проект - це взагалі технічна документація яке регламентує виконання певних робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником позовні вимоги про визнання недійсними Договору «Про надання послуг з приєднання до електричних мереж» від 14.03.2012 року, Технічних умов № БН-06/2012 та Рішення № бН-06/2012 від 14.03.2012 року не доведені, в зв`язку з цим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на відмову у задоволенні основних позовних вимог про визнання недійсними Договору, технічних умов та Рішення відповідно не підлягають до задоволення і похідні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача привести у відповідність технічну документацію з приєднання до електричних мереж та заборонити користуватись та втручатись в роботу КТП без письмового дозволу його власника.

Представник відповідача ОСОБА_4 в своїх запереченнях та відзиві посилається на те, що позивач звернувся до суду з порушенням строку позовної давності.

Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, оскільки позов не доведено суд з цих підстав відмовляє у позові, не застосовуючи як підставу для відмови у позові, як пропуску строку позовної давності.

З урахуванням положення ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа - Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянсенерго» про визнання недійсними технічних умов і рішення про підключення та заборону вчиняти певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 грудня 2019 року.

Суддя О.Д. Рудюк