Справа № 752/1615/19
Провадження № 2/752/3817/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2019 року Голосіївським районним судом м.Києва у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - ОСОБА_6 І.Ю.

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності на праві власності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд:

-Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_4 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадщина, яку він прийняв після смерті свого батька ОСОБА_5 ;

-Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті її сина ОСОБА_4 , яка йому належала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_6 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона прийняла після смерті свого сина ОСОБА_4 ;

-Визнати недійсним свідоцтво про право, на спадщину за законом від 16.12.2016 року, серія та номер: 3-692, зареєстрованого в реєстрі за № 18083201, видане ОСОБА_7 Другою київською державною нотаріальною конторою на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 ;

-Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності ш 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері ОСОБА_6 .

В обґрунтування позову позивач вказувала, що її батьку належало на праві власності Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Батько був двічі одружений з ОСОБА_6 . Від шлюбу мають: ОСОБА_7 (у другому шлюбі ОСОБА_7 )(сестра позивача), ОСОБА_4 (брат) та ОСОБА_4 (позивач у справі).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яку прийняли спадкоємці першої черги діти спадкодавця ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_6 (спадкова справа № 7941 заведена державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у 1992 р.)

21.07.2018 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку ОСОБА_7 (донька померлого), на 1/8 частку ОСОБА_1 (донька померлого) та 1/8 частку ОСОБА_6 (переживши дружина померлого).

ЇЇ брат ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував, хоча володів, користувався та управляв спадковим майном до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті спадкова справа не заводилася.

Мати мпомерлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина не отримувала і належна їй частина спадщини після смерті сина зареєстрована за покійним першим чоловіком ОСОБА_5 .

Після смерті брата позивача маса спадкового майна у вигляді його 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 прийняла мати померлого і вона стала власницею 2/8 частин домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_6 (дошлюбне ОСОБА_6 , у першому шлюбі ОСОБА_6 ), яка на момент смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала, проте постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Після смерті матері вона з сестрою домовилась щодо подання заяв про прийняття спадщини,проте ОСОБА_7 таємно звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, надала підроблену довідку щодо реєстрації осіб у домоволодінні, в якій було зазначено, що з матір`ю проживала вона та дві її доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа702/2014 та видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла сестра позивача - ОСОБА_7 , яка на момент смерті проживала у домоволодінні та її доньки звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 22.08.2018 року Другою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №571/2018.

У грудні 2018 року позивач вирішила закінчити документальне оформлення своїх спадкових справ після смерті матері і виявилося, що покійна сестра ввела в оману працівників нотаріальної контори.

Станом на звернення до суду частки у домоволодінні АДРЕСА_1 розподілилися наступним чином:

1/8 частина домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина домоволодіння належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина належить ОСОБА_7 на підставі незаконного свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина домоволодіння, яка фактично успадкована ОСОБА_4 , а в подальшому після його смерті успадкована ОСОБА_6 , але право власності на яку не було оформлено і зареєстрована за ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, позивач вважаючи порушеним своє право звернулись до суду із позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

27.02.2019 року було подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, у якій позивачі просили суд:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/16 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року було вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що вимоги позову підтримують у повному обсязі, проти задоволення вимог зустрічної позовної заяви не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що вимоги зустрічного позову підтримують у повному обсязі, проти задоволення вимог первісної позовної заяви не заперечує.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вознюк І.І. подала до суду пояснення, в яких просив розглянути справу за відсутності представника за наявними документами та доказами, враховуючи обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Всебічно і повно з`ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов, а позивач визнав зустрічний позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2

Померлому належало на праві власності Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Від шлюбу мають: ОСОБА_7 (у другому шлюбі ОСОБА_7 )(сестра позивача), ОСОБА_4 (брат) та ОСОБА_4 (позивач у справі).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Станом на звернення до суду частки у домоволодінні АДРЕСА_1 розподілилися наступним чином:

1/8 частина домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина домоволодіння належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;

1/8 частина домоволодіння, яка фактично успадкована ОСОБА_4 , а в подальшому після його смерті успадкована ОСОБА_6 , але право власності на яку не було оформлено і зареєстрована за ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ізст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, проте їй було повідомлено, що 06.10.2014 року було заведено спадкову справу на підставі заяви ОСОБА_7

Позивач зареєстрована у домоволодінні АДРЕСА_1 з 07.08.1975 року, що підтверджується копією паспорту з відміткою про реєстрацію, витягом з реєстру територіальної громади міста Києва.

Позивачі за зустрічним позовом зазначили, що свідоцтво про право на спадщину №3-692 видано з порушенням законодавства, оскільки на момент смерті ОСОБА_6 мала двох доньок, ОСОБА_1 постійно проживала з померлою і на момент смерті нотаріус не був повідомлений належним чином про існування ще одного спадкоємця, а тому надана неповна інформація у довідці Ф3 призвела до оформлення свідоцтва про право на спадщину лише ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає первісний та зустрічний позови обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності на праві власності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_4 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадщина, яку він прийняв після смерті свого батька ОСОБА_5 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті її сина ОСОБА_4 , яка йому належала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_6 1/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона прийняла після смерті свого сина ОСОБА_4 .

Визнати недійсним свідоцтво про право, на спадщину за законом від 16.12.2016 року, серія та номер: 3-692, зареєстрованого в реєстрі за № 18083201, видане ОСОБА_7 Другою київською державною нотаріальною конторою на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності ш 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері ОСОБА_6 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 ;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/16 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 5058 грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 3970 грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя