пр. № 2-о/759/700/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання фізичної особи,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у листопаді 2019 р. до суду із заявою, в якій просить встановити та визнати факт проживання, починаючи з 15.02.2019р. ОСОБА_3 в м . Києві за адресою: АДРЕСА_2 . Як зазначає заявник, необхідність встановлення такого факту дозволить йому в майбутньому унеможливити ухилення ОСОБА_3 від здійснення установлених судом побачень заявника з дитиною, від яких ОСОБА_3 раніше ухилялася шляхом численних перереєстрацій свого місця проживання, чим спричинила багаторазове передавання виконавчого провадження з одного територіального відділу ДВС до іншого.

За положеннями ч.ч. 1,2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з ч. 1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом із тим, із поданої заяви про встановлення факту є незрозуміла мета такого факту, незрозуміло які саме юридичні наслідки такий факт матиме значення, що необхідно уточнити. Крім того, заявнику слід звернути увагу, що встановлення факту в судовому порядку є можливим у випадку коли такий факт згідно закону не передбачено у іншому порядку до встановлення, тоді як факт проживання тощо має відповідати нормам Постанови КМУ від 2 березня 2016 р. № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", як і підверджуватися відповідними доказами, а не рішенням суду, яке по свой суті не може переберати на себе функції відповідного органу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне надати строк для усунення усіх вищенаведених недоліків заяви.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання фізичної особи - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.