Справа №296/6049/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.11.2017 року та зареєстрований в реєстрі за №2819. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що складний заповіт порушує його права, як спадкоємця першої черги, на думку позивача даний заповіт складений за сумнівних обставин, оскільки ОСОБА_3 не виходив з дому та не міг його скласти. 06.03.2019 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зупинити провадження у даній цивільній справі до вирішення кримінальної справи, при цьому посилався на те, що 02.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості з приводу підробки та фальсифікації заповіту складеного від імені ОСОБА_3 та зареєстровано кримінальне провадження № 0004600 та посилався на вимоги ст. 251 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що позивач скористався правом звернення до суду з цивільним позовом, а в подальшому звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення, тобто визначився які саме вимоги мають бути розглянуті в першу чергу. Крім того, зазначив, що розгляд кримінальної справи не впливає на розгляд справи в порядку цивільного судочинства, звернув увагу, що відсутність даних про повідомлення про підозру.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що визнаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом (ст. 129).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Судом встановлено, що дана цивільна справа перебуває у провадженні суду з 22.06.2018 року, відомостей про наявність в провадженні суду кримінальної справи з даних спірних правовідносин суду не надано, що унеможливлює встановити необхідність зупинення провадження у справі, саме до розгляду кримінальної справи.

У свою чергу, представник позивача у справі повинен сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами (зловживання процесуальними правами не допускається), а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, урозумінні п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано дійсної необхідності для зупинення провадження у справі, суду не надано доказів, що оригінал заповіту та документів, які стали підставою для його посвідчення витребувані у нотаріуса, беручи до уваги мету виконання завдань цивільного судочинства, а також те, що у разі зупинення провадження по справі право позивача залишиться не захищеним на невизначений час, суд не вбачає обєктивної необхідності у зупиненні провадження у даній справі, вважає клопотання таким, що заявлено передчасно та відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст. 257, 356 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом пятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман