№ справи687/1154/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року смт.Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Горобець Н. О.,

за участю секретаря - Матушкіної М.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2017 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день розмір аліментів, які сплачує відповідач є мізерним. Враховуючи, що мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить суд змінити розмір аліментів та стягувати на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що за станом здоров`я не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень статті 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зімну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Таких обставин щодо зміни розміру аліментів на дитину судом не встановлено.

Так, позивач як на підставу для зміни розміру аліментів посилається на те, що розмір аліментів є мізерним, не відповідає економічній ситуації та встановленому прожитковому мінімуму. Однак, суд не бере до уваги зазначені обставини, оскільки вони не свідчать про зміну матеріального стану позивача чи відповідача.

Також суд не бере до уваги, як підставу для зміни розміру аліментів, посилання позивача на те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не можу бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Наведена правова позиція сформульована Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.06.2019 (справа № 632/580/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, суд звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до обґрунтованого висновку про безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 4 СК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 12 листопада 2019 року.

Суддя: