Справа № 316/120/19
Провадження № 2/316/323/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.01.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 33).

Ухвалою суду від 16.04.2019 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим призначене підготовче судове засідання (а.с. 54).

Ухвалою суду від 16.07.2019 року, підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.76).

Позивач АТ «Перший український міжнародний банк», в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, у разі неявки позивача, просить суд залишити позов АТ «Перший український міжнародний банк», оскільки відповідач неодноразово не з`являвся в судові засідання (а.с.95).

У зв`язку з неявкою всіх учасників по справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, сторона позивача повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Випадків звільнення сторони позивача від доказування, визначені ст. 82 ЦПК України, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин

Позивач у позові зазначив про проведення всіх судових засідань по справі в режимі відео конференції із Запорізьким апеляційним судом, у зв`язку з чим Енергодарським міським судом 18.04.2019 року та 13.06.2019 року постановлялись відповідні ухвали (а.с.57,65), які отримані стороною позивача, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с.61,71). Проте позивач жодного разу на зв`язок не вийшов, тому судові засідання відкладались.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року явку позивача АТ «Перший український міжнародний банк» визнано обов`язковою з тих підстав, що відповідач позов не визнає, в суду виникла необхідність вислухати доводи позивача, поставивши йому певні запитання щодо предмету позову для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, з метою встановлення фактів і обставин, які можуть бути відомі лише позивачу (а.с.81). Дана ухвала суду отримання позивачем 04.10.2019 року (а.с.83).

10.10.2019 року судом отримано клопотання позивача про участь у всіх судових засіданнях по справі в режимі відео конференції з Деснянським районним судом м. Києва, крім того позивач повідомив про те, що оскільки представник у справі змінився, тому на відеозв`язок із судом не виходив (а.с.85).

Вищезазначене клопотання позивача було задоволено та судом 10.10.2019 року постановлена ухвала про проведення судового засідання 13.11.2019 року в режимі відео конференції з Деснянським районним судом м. Києва (а.с.88), яка отримана позивачем 21.10.2019 року (а.с.93), але представник Банку 13.11.2019 року на відеозв`язок знову не вийшов, причини неявки не повідомив, клопотань або заяв про причини неявки до суду не надавав.

Також судом АТ «Перший український міжнародний банк» направлялися судові повістки на адресу листування, яку у позові вказав позивач. Повістки позивач отримував вчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення (а.с.40,79,83,93).

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України, встановлено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача АТ «Перший український міжнародний банк», явка якого відповідно до ухвали суду від 26.09.2019 року визнана обов`язковою, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, відсутності інтересу до поданого до суду позову, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним залиши без розгляду позовні вимоги АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 18, 43, 64, 128, 223, 257, 258-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Роз`яснити Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя М. О. Куценко