Дата документу 10.01.2019 Справа № 554/7993/18
Справа №554/7993/18
Провадження № 2/554/3197/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Гребенюк С.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідачів Ткаченко А.М., Гришко М.Г

представника третьої особи Стасів Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, який здійснює представництво ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої злочином, що визнаний неконституційним ,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1, який здійснює представництво ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до Держави Україна в особі ДКСУ, ГУ ДКСУ в Полтавській області, ГУ Пенсійного фонду України Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої злочином, що визнаний неконституційним. В якій прохали: стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України () на користь ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) 39 309 грн. 94 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним, та витрати на правову допомогу у сумі 5 820 грн. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в ПОУ Пенсійного фонду України Полтавської області. 22.12.2005 йому, ОСОБА_5 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1. Згідно довідки про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії позивачу, за період з 01.10.2014 по 30.09.2017 : в період з лютого 2015 року по червень 2016 року відраховано з пенсії за віком податок на доходи фізичних осіб в розмірі 5 878,93 грн. та військовий збір у розмірі 587,92 грн., а також у період з квітня 2015 року по вересень 2017 року пенсія виплачувалася із обмеженням з розмірі 85%, що становить 32 843,09 грн. До 19.04.2014 - до набрання чинності ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 за № 1166-УІІ, яким передбачено внесення змін до статті 164 Податкового кодексу України, пенсія громадян, в тому числі і ОСОБА_5, не підлягала оподаткуванню. Але після набрання чинності ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 за № 1166-УІІ пункт 164.2 статті 164 ПК України доповнено новим підпунктом 164.2.19, яким передбачено включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положенням абзаців 13,14 пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», прийнятого Верховною Радою України 28.12.2014 за № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу викладено у новій редакції, за якою до детального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються «суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць) (в 2015 році: 1218 х з = 3654, в 2016 році: 1378 х3 = 4134), встановленої на 01 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати». Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 № 1411-VIII, який набрав законної сили 01.07.2016, встановлено, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання оподатковуються, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 01 січня звітного податкового року. Законом № 1411 також передбачено, що положення підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Окрім того, відповідно до пункту 16-1 розділу XX «Прикінцеві положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи ЗС України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Пунктом 162.1 ст.162 ПК України встановлено, що платниками податку є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Згідно з п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає : оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Пунктом 168.1.1 ст.168 ПК України визначено, що оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку здійснюється додатковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати додаток із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника додатку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України) (п.168.3 ст.168 ПК України). Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України в редакції, що діяла з 19.04.2014, ставка податку становила 15 відсотків бази оподаткування. ПОУ ПФ України Полтавської області, з лютого 2015 року по липень 2015 року вираховував з його, ОСОБА_5 пенсії в частині, що перевищувала три розміри мінімальної заробітної плати, додаток на дохід фізичних осіб в розмірі 15% та 1,5% військового збору, що, на думку позивача, є неправомірним. В період з лютого 2015 року по червень 2016 року з його, ОСОБА_5 пенсії неправомірно відраховано податок на дохід фізичних осіб в сумі 5 878,93 грн. та військовий збір в сумі 587,92 грн. Також, згідно із ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих акгів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, який набрав чинності з першого квітня 2015 року, запроваджено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911, у 2016 році продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам. А саме: в період роботи працюючим пенсіонерам виплачувалось 85% призначеного розміру пенсії. Якщо в працюючого пенсіонера розмір пенсії менший ніж 1611 грн. (150% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність), таким пенсіонерам пенсія виплачувалась у повному обсязі. Пенсіонерам, які працюють на «спеціальних» посадах, у період роботи на зазначених посадах призначені пенсії не виплачувались до звільнення з роботи. ПОУ ПФ України Полтавської області з квітня 2015 року по вересень 2017 року виплачував йому, ОСОБА_5, як працюючому пенсіонеру, 85 % призначеного розміру пенсії, що, на є неправомірним. Так, в цей період ПОУ ПФ України Полтавської області йому, ОСОБА_5 виплачувалась пенсія не в повному обсязі та недорахована в сумі 32 543,09 грн. Крім того, ці обмеження продовжували діяти до кінця 2016 року, але ПОУ ПФ України Полтавської області продовжувала виплачувати пенсію не в повному обсязі з січня 2017 року по вересень 2017 року, тому він і звертається до суду з даним позовом.

17 жовтня 1018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с.39).

20 листопада 2018 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи. Яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Полтавське об'єднане УПФУ Полтавської області. Поновлено відповідачу ГУ ПФУ Полтавської області строк на подачу відзиву. (а.с.72-73)

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. 03.01.2019 надав відповідь на відзив ГУ ПФУ Полтавської області в яких зазначив, що суд повинен відмовити в прийнятті до розгляду по даній справі відзив відповідача на позовну заяву, оскільки такий подано до суду з пропущенням встановленого строку, без поважної причини. Крім того, ГУ ПФУ Полтавської області у відзиві не вказав ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності, у зв'язку з чим відзив не відповідає ст.178 ЦПК України, тому слід повернути його без розгляду відповідачеві. З приводу тверджень, що прийняте Конституційним Судом України рішення від 27.02.2018 у справі №1-6/2018 не може бути застосоване до даних правовідносин, акцентую увагу суду на наступне. Внаслідок дії норми ПК України абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання суддів, які визнані неконституційними порушено право на мирне володіння своїм майном. Отже, визначивши неконституційними положення ПК України Конституційний суд України припинив незаконне обмеження права пенсійних виплат позивача. За викладених обстави утримані кошти у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії за віком позивача є збитками в сенсі положення пункту два ч.2 ст.22 ЦК України, а саме, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. (упущена вигода). Такий висновок підтвердив і Верховний Суд України в Постанові №6-237цс від 16.05.2016, зазначивши, що «Збитки позивача полягають не в його реальних витратах, яких він зазначає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права. Неконституційність закону, встановлена Конституційним Судом України є підставою для застосування до держави, Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування наслідків, передбачених ст. 1175 ЦК України, оскільки регламентована цією нормою цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної прийняттям нормативно-правових актів, визнаних незаконними стосується також і випадків визнання неконституційними законів. Враховуючи вищевикладене слід прийти до висновку про необхідність задоволення позову.(а.с.103-105).

Представник відповідача ГУ ДКСУ, за довіреністю Ткаченко А.М. позов не визнала, прохала відмовити в його задоволенні,

Представник відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області, за дорученням Гришко М.Г. позов не визнала. Прохала відмовити в його задоволенні, послалась на відзив від 27.12.2018. Пояснила, що відповідно до п.5. Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополіголовне управління здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно довідки № 627/03-51 від 18.12.2018 ОСОБА_5, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, не перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Полтавській області та пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не одержує. Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, територіальне управління відповідно, до покладених на нього завдань, зокрема: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до законодавства. На підставі вищевикладеного, ГУ ПФ України в Полтавській області не є належним відповідачем по справі, оскільки позивач перебуває на обліку в ПОУ ПФ України Полтавської області. Відповідно до ч 2 ст. 51 ЦПК України «Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі». ОСОБА_5 в свой позовній заяві не заявляє позовні вимоги конкретно до ГУ ПФУ в Полтавській області. Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 175 ЦПК України «якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них». У своїй позовній заяві позивачем заявлено вимоги лише до Держави України в особі ДКС України, ГУ ДКС України в Полтавській області. Також, Головне управління звертає увагу суду, що 02.07.2018 ОСОБА_5 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФ України в Полтавській області, ПОУ ПФ України Полтавській області про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком без утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з урахуванням раніше здійснених виплат пенсії за період з лютого 2015 року по червень 2016 року, без відрахування в період роботи з урахуванням раніше здійснених виплат пенсії за період з квітня 2015 року по вересень 2017 року. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 у задоволенні позову було відмовлено. Рішення набрало законної сили, та позивачем не оскаржено. Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 27.02.2018, Головне управління зазначає наступне: Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року у справі №1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Таким чином положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішення, тобто з 27 лютого 2018 року. Тому рішення Конституційного Суду №1-р/2018 не може бути застосовано до правовідносин з приводу виплати пенсії позивачеві, що виникли до 27 лютого 2018 року. У своєму позові ОСОБА_5 заявляє вимогу про відшкодування шкоди, посилаючись на норми ЦК України, а саме : ч.1 ст.1166 - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1173 ЦК України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Частиною 1 статті 1175 ЦК України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Головне управління зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі. Тобто жодне рішення ГУ ПФ України в Полтавській області не визнано незаконним та не скасовано. А тому вимоги позивача про відшкодування шкоди є безпідставними та необгрунтованими, оскільки відсутній факт заподіяння шкоди та відповідно вина органу державної влади. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, Головне управління зазначає наступне. До позовної заяви не додано доказів, що підтверджують сплату позивачем судових витрат чи документу, що підтверджує здійснення відповідної витрати позивачем та відображення її в економічній діяльності адвоката згідно калькуляції витрат. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, тому прохають відмовити у позові в повному обсязі. (а.с.94-95).

Представник третьої особи - ПО УПФУ, Полтавської області, за дорученням Стасіва Л.С. позов не визнала, прохала відмовити в в його задоволенні. 03.01.2019 надали суду відзив на позовну заяву. В якому пояснили, що 04.09.2018 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду (справа № 816/2252/18) адміністративний позов ОСОБА_6 до ГУ ПФУ України в Полтавській області, ПОУ ПФ країни про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, де предметом спору є проведення перерахунку та виплату пенсії за віком без утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з урахуванням раніше здійснених виплат пенсії за період з лютого 2015 року по червень 2016 року, без відрахування в період роботи з урахуванням раніше здійснених виплат пенсії за період з квітня 2015 року по вересень 2017 року, залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_5 Посилання позивача на норми статей ЦК України є безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами. ОСОБА_5 з 17.07.2018 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному УПФУ Полтавської області. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їхнього адміністрування, платників додатків і зборів, їхні права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження й обов'язки їхніх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Податковий кодекс України не містить визначення термінів "пенсія" та щомісячне грошове утримання". При цьому за п. 168.3 ст. 168 Р. IV Кодексу розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі органами Пенсійного фонду України). Відповідно до пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розділу IV Кодексу (в редакції чинній на момент оподаткування грошового утримання позивача) - до загального місячного річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб зараховувалися суми пенсій (включаючи суму їхньої індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, одержуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їхній розмір перевищував три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), установленої на 1 січня звітного податкового року, - в частині такого перевищення", а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їхньої виплати. Положення цього підпункту не застосовувалися до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України від 22.10.1993 за N 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно ст. 167.4 Кодексу ставка податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) становить 18% бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом. Ставка військового збору становить 1,5% бази оподаткування. Щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_5 встановлено в розмірі, що перевищує 10 розмірів неоподаткованого мінімуму. Отже, сума, яка перевищує - підлягає оподаткуванню на загальних підставах. Рішенням Конституційного суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців 13, 14 п. 32 Р. І ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання) було вирішено: Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Вказана норма втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення і впродовж оскаржуваного позивачем періоду з липня 2014 року по березень 2018 року була чинною і підлягала

застосуванню ПФУ як податковим агентом для утримання з частини перевищення

щомісячного довічного грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб

та військового збору. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду,

їенійу рішенні № 804/16773/14 від 31.01.2018 (номер в ЄДРСР 71979378). Отже, рішення Конституційного суду України прийняте 27.02.2018 №1-р/2018 і

зворороньої дії у часі не має. Доводи позивача стосовно того, що отримуване ним щомісячне довічне грошове утримання не підлягало оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб є необгрунтованими та безпідставними. Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав,свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. З урахуванням вищевикладеного, управління не вбачає підстав для задоволення

позову, а позовні вимоги ОСОБА_5 вважає безпідставними, необгрунтованими та

недоведеними. (а.с.112-115)

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_3, виданого Пенсійним фондом України 22 грудня 2005 року серії НОМЕР_4. (а.с.12).

Згідно довідки №627/03-51 від 18.12.2018 ОСОБА_5 на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, як одержувач пенсії, згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не перебуває. (а.с.97).

Відповідно до ч.2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Таким чином, ГУ ПФУ в Полтавській області є неналежними відповідачем у справі, оскільки ОСОБА_5 на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, як одержувач пенсії не перебуває. При цьому в судовому засіданні представник позивача заперечував про заміну неналежного відповідача - на Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені ;abz=IN9KG">Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України установлено, що кожен зобов'язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сплачувати податки і збори в порядку й розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їхнього адміністрування, платників податків і зборів, їхні права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження й обов'язки їхніх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший п. 1.1 ст. "Загальні положення" Кодексу).

Оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом I "Податок на доходи фізичних осіб" Податкового кодексу, пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 якого визначено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка одержує доходи з джерела їхнього походження в Україні.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 розділу IV Кодексу об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Податковий кодекс України не містить визначення термінів "пенсія" та "щомісячне довічне грошове утримання". Відповідно до К;abz=J3NP5">п. 5.3 ст. 5 розділу І Кодексу інші терміни, що застосовуються в Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

При цьому за п. 168.3 ст. 168 Р. IV Кодексу розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі органами Пенсійного фонду України).

Відповідно до пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розділу IV Кодексу (в редакції чинній на момент оподаткування грошового утримання позивача) - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб зараховувалися суми пенсій (включаючи суму їхньої індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, одержуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їхній розмір перевищував три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), установленої на 1 січня звітного податкового року, - в частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їхньої виплати.

Положення цього підпункту не застосовувалися до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст.10 Закону України від 22.10.1993 N 3551-XIІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно ст. 167.4 Кодексу ставка податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) становить 18% бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом. Ставка військового збору становить 1,5% бази оподаткування.

Щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_5 встановлено в розмірі, що перевищує 10 розмірів неоподаткованого мінімуму.

Отже, сума, яка перевищує - підлягає оподаткуванню на загальних підставах.

Рішенням Конституційного суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців 13, 14 п. 32 Р. I ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання) було вирішено: визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Вказана норма втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення і впродовж оскаржуваного позивачем періоду з липня 2014 року по березень 2018 року була чинною і підлягала застосуванню ПФУ як податковим агентом для утримання з частини перевищення щомісячного довічного грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у рішенні № 804/16773/14 від 31 січня 2018 року (номер в ЄДРСР 71979378).

Отже, рішення Конституційного суду України прийняте 27.02.2018 № 1-р/2018 і зворотньої дії у часі не має.

Доводи позивача стосовно того, що отримуване ним щомісячне довічне грошове утримання не підлягало оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, є необгрунтованими та безпідставними.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, оскільки вони є неналежним відповідачем у справі та в зв'язку з цим про відмову у задоволенні позову до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській областію.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

У позові представника позивача ОСОБА_1, який здійснює представництво ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування шкоди, завданої злочином, що визнаний неконституційним - відмовити.

У позові представника позивача ОСОБА_1, який здійснює представництво ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої злочином, що визнаний неконституційним - відмовити.

Складання поновного тексту відкладено на 5 (п»ять) робочих днів 16 січня 2019 року.

Позивач - громадянин України, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає - АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач - Державна казначейська служба України, місцезнаходження - вулиця Бастіонна, 6, м.Київ, 01601, .

Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, місцезнаходження - вулиця Шевченка, 1, м.Полтава, 36011, .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження - вулиця Соборності, 66, м.Полтава, 36014, .

Третя особа - Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження - вулиця Івана Мазепи, 30, м.Полтава, 36040, .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 16 січня 2019 року.

Суддя І.О.Блажко