пр. № 6/759/1024/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокусуддя Святошинского районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Компанець Р.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України в рамках цивільної справи № 759/14944/17 за позовом ПАТ «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Компанець Р.В. у вересні 2019 р. звернувся до суду з заначеним вище поданням, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження № 57682478 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Рідна» заборгованості в розмірі 35 262,03 грн. Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, коштів не сплатив, на виклик до державного виконавця не з`являється. Впродовж здійснення виконавчого провадження боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо виконання рішення суду, а тому головний державний виконавець просив подання задовольнити.

03.10.2019 р. представник ПАТ «СК «Рідна» - Сисоев Є.О. звернувся до суду з заявою, в якій просив задовольнити подання державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2018 р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «Рідна» грошових коштів у розмірі 35 262,03 грн. 03 коп.

Статтею 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. 2). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3). Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. (ч.4).

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як встановлено судом, на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження № 57682478 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Рідна» розмірі 35 262, 03 грн.

14.11.2018 року державним виконавцем Компанець Р.В. було відкрито виконавче провадження № 57682478.

Як вбачається з наданих копій матеріалів виконавчого провадження, виконавець вчиняв виконавчі дії щодо примусового виконання рішення суду, проте рішення суду виконане не було, тому він вважає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, на цій підставі звернувся до суду з цим поданням.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено право на виїзд з України, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов`язків.

Факт невиконання зобов`язань не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань. При цьому, в матеріалах подання не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття, існування виконавчого провадження. У поданні не наведено обґрунтувань того, що зазначений захід, який просить застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати дане зобов`язання. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає державний виконавець є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33).

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Таким чином у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і доданих до нього матеріалів вбачається відсутність вказівки на дії ОСОБА_1 , які свідчать про його ухилення від виконання виконавчого провадження, що дає можливість прийти до висновку про відсутність підстав та вважати свідоме та умисне ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Компанець Р.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Суддя: Л.М.Шум