Ухвала

Іменем України

26 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 676/1650/15-ц

провадження № 61-1457ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року, ухваленими у справі за його позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору припиненим, було визнано дії банку по нарахуванню процентів за користування кредитом в зв`язку з реалізацією ним права щодо зміни строку виконання зобов`язань незаконними. При цьому, суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц та іншими. Тобто, 06 березня 2019 року набуло законної сили рішення суду, яким спростовується покладене в основу судового рішення у даній справі, право ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнути проценти за користування кредитом, що були нараховані після 02 лютого 2015 року. ОСОБА_1 зазначав, що обставини, встановлені рішенням суду у справі № 676/7630/18 про визнання кредитного договору припиненим, зокрема, про незаконність нарахування банком процентів за користування кредитом після 02 лютого 2015 року, по своїй суті є нововиявленими обставинами, оскільки не були відомі йому і не могли бути відомими на час розгляду справи № 676/1650/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором. Одночасно, як вказував заявник, ці обставини є істотними, оскільки, якби вони були відомі на час розгляду справи, то суд не стягував би в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором додатково нараховані проценти за користування кредитом, що були нараховані після звернення з позовом до суду, а тому розмір заборгованості за кредитним договором мав би бути 205 886,25 грн замість 244 386,25 грн. Тому ОСОБА_1 просив задовольнити заяву про перегляд рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, змінити вказане рішення та стягнути на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2011 року № 72011/фо/80-22 у сумі 205 886,25 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 д о ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору припиненим за своєю правовою природою не є нововиявленимиобставинами і не дають підстави для перегляду рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року. Встановлені судовими рішеннями обставини є новими, які дають право для пред`явлення нової вимоги.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням судами норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій не спростували його доводів про істотність обставин, а також того, що в період після звернення до суду з позовом банк додатково нараховував відсотки за користування кредитом та сплачені ним кошти направляв на погашення додатково нарахованих відсотків. На думку ОСОБА_1 нововиявленими є обставини, встановлені рішенням суду в іншій цивільній справі за участю тих же осіб про незаконність нарахування процентів, а не саме судове рішення від 17 грудня 2018 року та постанова суду апеляційної інстанції від 06 березня 2018 року. Встановлення вказаними судовими рішенням факту незаконних дій ПАТ АБ «Укргазбанк», які мали місце під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, не може свідчити про те, що ці обставини є новими, оскільки вони існували станом на 2015-2016 роки. ОСОБА_1 зазначає, що реалізувавши своє право на визнання протиправними дій банку щодо нарахування процентів шляхом звернення до суду з відповідним позовом в 2018 році, він отримав встановлені судовим рішенням докази про обставини, які існували на час розгляду справи в суді в 2016 році, а тому вони є нововиявленими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у березні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 72011фо/80-22. В обґрунтування позову банк вказував, що 12 серпня 2011 року між ним та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 410 000,00 грн на строк до 11 серпня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,99% річних. Позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом шляхом внесення щомісячного платежу на погашення заборгованості в розмірі 10 278,00 грн, однак свої зобов`язання по кредитному договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 02 лютого 2015 року у розмірі 244 386,25 грн. Уточнивши позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість, що утворилася станом на 02 вересня 2016 року в сумі 280 412,03 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 235 037,11 грн, простроченої заборгованості по процентам - 45 374,92 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2011 року № 72011фо/80-22 в розмірі 280 412,03 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 брали участь у розгляді справи через представника. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року сторонами в апеляційному та касаційному порядку оскаржено не було.

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Украгазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції про визнання кредитного договору від 12 серпня 2011 року № 72011фо/80-22 припиненим з 02 лютого 2015 року. Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначав, що у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, банк скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості і звернувся з позовом до суду. Після настання строку виконання зобов`язання банк продовжив нараховувати проценти за користування кредитом, в зв`язку з чим ОСОБА_1 вважав, що віннеправомірно збільшив суму заборгованості, оскільки сплачені суми зараховував на погашення простроченої заборгованості по процентам.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано кредитний договір № 72011фо/80-22, укладений 02 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк», припиненим з 02 лютого 2015 року, визнано незаконними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування процентів за користування кредитом по даному договору з дати його припинення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання кредитного договору припиненим з 02 лютого 2015 року відмовлено, в частині визнання незаконними дій ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування процентів за користування кредитом рішення суду першої інстанції змінено, виключено зазначення судом «з дати його припинення», в решті залишено без змін.

Звернувшись у квітні 2019 року до суду із заявою про перегляд рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 послався на наявність в матеріалах справи фінансових документів, які підтверджують сплату ним 38 300,00 грн після пред`явлення позову, а також на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року і постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року, якими визнано незаконними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування процентів за користування кредитом по даному договору з 02 лютого 2015 року, оскільки такі обставини не були відомі та не могли бути відомі йому на час розгляду справи про стягнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п`ята статті 423 ЦПК України).

За змістом вказаної правової норми нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Таким чином необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що обставина щодо законності нарахування банком процентів за користування кредитними коштами існувала на час розгляду справи за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Про вказану обставину ОСОБА_1 могло бути відомо, він мав право під час розгляду справи по суті заперечувати проти позову банку, оспорювати розмір заборгованості, законність дій банку при нарахуванні процентів за користування кредитом, надавати відповідні докази з цього питання, а також міг подати зустрічний позов в частині визнання незаконними дій банку, однак таким своїм правом не скористався.

Дійшовши висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами в розумінні вимог статті 423 ЦПК України, а є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, правом на яке ОСОБА_1 не скористався, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги, що є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі, і їм дана належна правова оцінка, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника з їх змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко