Справа №167/1297/19
Провадження №2/167/349/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтовання своїх вимог вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Крім неї, в даному будинку також зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка являється дружиною її сина ОСОБА_2 .. Фактично з травня 2018 року та по даний час відповідач в даному житловому будинку не проживає, участі в утриманні будинку не бере, комунальні послуги не сплачує. Вважають, що відповідач порушує її права, як власника будинковолодіння та створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Покликаючись на те, що відповідач відсутня за місцем реєстрації без поважних причин більше як шість місяців, тому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судові витрати просить залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи, зокрема копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власниками житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.4).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №242 від 12.08.2019 року Літогощанської сільської ради Рожищенського району, до складу сім`ї (зареєстрованих) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 , її син ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.8, 10-11).

З доводів позивача, відповідач з травня 2018 року не проживає в житловому будинку. Дана обставина підтверджується також довідкою Літогощанської сільської ради Рожищенського району №246 від 20.08.2019 року (а.с.9).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як визначено статтею 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Доказів постійного проживання відповідача у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено.

Оскільки ОСОБА_2 тривалий час не проживає в житловому будинку, заперечень проти визнання її такою, що втратила право користування цим будинком не подала, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення і слід визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю в цьому будинку понад шість місяців без поважних причин.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно її клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.71, 72, 150 ЖК УРСР, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.11.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч