Справа № 545/3009/18
Провадження № 2/545/135/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Потетій А.Г.

за участю секретаря: Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,
встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на свою користь як повнолітньої особи, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 1996 по 2007 рік його батьки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 народився він- ОСОБА_1 .

У 2007 році шлюб його батьків було розірвано. Після розірвання їхнього шлюбу позивач спочатку проживав з матір`ю, але їх відносини були дуже напруженими. Вона не піклувалася про нього, аліменти витрачала на свій розсуд, не прибирала у квартирі. Та й з нормальною їжею не рідко були проблеми. Намагаючись принизити батька в його очах, скаржилась на нього що він нібито дає мало грошей на його утримання, а сама в той же час, виплачені батьком аліменти витрачала на свої особисті потреби (купляла собі одяг, косметику і т.д.). Навіть був випадок, коли після отриманого компресійного перелому хребта в школі на уроці фізкультури вимушений був довгий період лікуватись в спеціалізованому санаторії. Мати за три місяці його перебування в лікувальному закладі з`явилась навідати його аж двічі, а гроші зібрані йому в школі на лікування витратила на придбання собі нового пальто.

В цей же час батько продовжував виплачувати аліменти і фактично ще й фінансував його лікування, бо з тих аліментів він не бачив від матері а ні копійки.

В школі мати теж зіпсувала відносини з усіма педагогами, тому справами по навчанню займався батько (ходив на батьківські збори, перебував у батьківському комітеті, давав гроші на потреби школи і ОСОБА_4 ).

В результаті цих всіх подій, постійного морального тиску та після чергової сварки позивач одного дня не витримав цих знущань і втік від матері через кватирку, а батько був змушений звернутися до суду про визначення мого місця проживання з ним. Так рішенням Октябрського районного суду від 10.06.2013 року (спр. №554/3524/13-ц), місце проживання позивача було визначене з батьком, а рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25.07.2013 року було призначено стягнення аліментів з матері на користь батька до його повноліття на утримання.

Аліменти мати виплачувала символічно. Здебільшого батько отримував мізерні суми в декілька десятків гривень та й ті потім перестали надходити, в наслідок чого з`явилася заборгованість по аліментах. Всі витрати знову лягли на батька.

Коли прийшов час вступати до університету, мати знову ніякої участі в процесі не приймала, і знову всі витрати на підготовку до вступу, на дорогу, проживання, харчування та інше лягли виключно на батька.

Зараз позивач навчається в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба на 4-му курсі. Навчатися йому лишилось менше року, але його потреби постійно зростають, ціни теж не стоять на місці, і хоча батько всі ці роки йогое утримує, його можливості вичерпуються, та й стан його здоров`я останніми роками значно погіршився (гіпертонія, ішемічна хвороба серця, стенокардія, кардіоклероз атеросклеротичний (гіпертрофія лівого шлуночка), гастроезофагеальна рефлюксна хворба, вегетативні порушення нирок, панкреатит, міопія обох очей та ін.). Він вимушений звертатися за допомогою до лікарів, купляти ліки (пігулки від гіпертонії потрібно приймати щодня), на що теж потрібні гроші. Зараз взагалі стоїть питання про можливість подальшого проходження ним військової служби у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Якщо батько не зможе перебувати на військовій службі в подальшому його матеріальний ще погіршиться, бо він не зможе на теперішньому рівні забезпечувати потреби позивача.

Стан здоров`я позивача теж погіршився. У 2015 році в нього виявлено кісту правої гайморової пазухи. Постійні сварки, які вчиняє мати, її втручання в особисте життя його батька, постійні дзвінки до командування університету з висловленням свого нікому не зрозумілого невдоволення також не проходять безслідно. Зараз в нього теж з`явилися проблеми із серцем (нейроциркулярна дистонія), в наслідок чого він не одноразово втрачав свідомість і потім направлявся на лікування до військового шпиталю м. Харкова, а пізніше проходив додаткове платне обстеження і лікування. Зараз на нервовому підґрунті почалося часткове облисіння (гніздова алопеція). І знову платні обстеження, лікування, транспортні витрати, бо йому лише 20 років і лисим в такому віці бути не хоче. Звичайно витрати на всі його потреби і лікування несе лише батько.

Мати, в свою чергу, добровільно сплачувала аліменти протягом приблизно півроку (що доводить її спроможність допомагати). Але, як виявилось, це була лише підготовка до вистави, яка називалась «подача позовної заяви Про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини (мене), яка продовжує навчання». І як тільки цей позов (як не дивно), хоча і незаконно бо він проживає згідно рішення суду з батьком, але було задоволено, виплати припинились миттєво. Звичайно, незаконне рішення Полтавського районного суду було скасоване Апеляційним судом Полтавської області, і вважає це цілком справедливим. З моменту припинення виплат матір`ю на його користь аліментів і по теперішній час ніякої а ні грошової допомоги, а ні продуктів харчування, а ні інших видів допомоги позивач від неї не отримує.

Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну виплату хоча б мінімальних коштів матір`ю на його користь в добровільному порядку, особисто в телефонних розмовах неодноразово сповіщав про те, що йому необхідні гроші на придбання канцелярських виробів, одягу, взуття, засобів гігієни, ліків, продуктів харчування (бо якість харчування в їдальні університету не завжди добра, тай враховуючи погіршення стану здоров`я потрібні ще й рекомендовані лікарем вітаміни у вигляді свіжих фруктів (1 кг яблук на тиждень), та овочів, кураги, ізюму, інжиру, горіхів, яєць (5-6 шт. на тиждень) яких немає в раціоні їдальні при університеті), транспортні витрати, відпочинок і т.д. Про те що він дійсно звертався до неї за допомогою вона сама зазначала в ході розгляду її позову про стягнення аліментів з його батька.

Його мати повністю самоусунулася від покладеного на неї чинним законодавством обов`язку - утримувати та піклуватися про своїх дітей, від турбот за дітьми та піклування про забезпечення їм належного рівня проживання. Так молодша сестра ОСОБА_5 2008 р.н. на протязі вже більше ніж півроку не мешкає з матір`ю, бо теж як і він в свій час не схотіла проживати з нею, і зараз проживає зі своєю бабусею ОСОБА_6 . Мати її постійно морально пригнічувала і навіть довела до морального зриву, після чого уклала на примусове лікування до психіатричної лікарні заявивши потім що «в неї вселилися демони».

Грошей на утримання доньки мати звичайно не дає (зараз вирішується питання в судовому про визначення місця проживання ОСОБА_5 з нею). Ця ситуація ще раз доводить відношення моєї матері до своїх дітей.

В дітях вона бачить лише джерело доходів для свого існування.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей є абсолютним, при цьому наявність у відповідача інших утриманців не звільняє його від обов`язку забезпечувати достатній рівень матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання у розмірі, достатньому для задоволення його потреб.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву в якій прохала провести розгляд справи без її участі, заперечила проти задоволення в повному обсязі.

Також раніше надавала до суду заперечення, в якому прохала відмовити в задоволенні позову, а в разі винесення рішення на користь позивача, прохала встановити розмір стягуваних аліментів не ј частки від усіх доходів, а в розмірі 1/6 частки від усіх доходів, оскільки має скрутне матеріальне становище, та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей.

Від третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Так судом встановлено, що з 1996 по 2007 рік батьки позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач- ОСОБА_1 .

У 2007 році шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач спочатку проживав з матір`ю, але їх відносини були дуже напруженими. В результаті чого, після чергової сварки позивач перейшов жити до батька і згідно рішення Октябрського районного суду від 10.06.2013 року (спр. №554/3524/13-ц), місце проживання позивача було визначене з батьком, а рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25.07.2013 року було призначено стягнення аліментів з матері на користь батька до його повноліття на утримання.

Коли прийшов час вступати до університету, мати участі в процесі не приймала, і знову всі витрати на підготовку до вступу, на дорогу, проживання, харчування та інше лягли виключно на батька.

На даний час позивач навчається в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба на 4-му курсі. Навчатися йому лишилось менше року, але його потреби постійно зростають, ціни також підвищуються, і хоча батько всі ці роки його утримує, його можливості вичерпуються, та й стан його здоров`я останніми роками значно погіршився (гіпертонія, ішемічна хвороба серця, стенокардія, кардіоклероз атеросклеротичний (гіпертрофія лівого шлуночка), гастроезофагеальна рефлюксна хворба, вегетативні порушення нирок, панкреатит, міопія обох очей та ін.). Він вимушений звертатися за допомогою до лікарів, купляти ліки (пігулки від гіпертонії потрібно приймати щодня), на що теж потрібні гроші. На разі стоїть питання про можливість подальшого проходження ним військової служби у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Якщо батько не зможе перебувати на військовій службі в подальшому його матеріальний ще погіршиться, бо він не зможе на теперішньому рівні забезпечувати потреби позивача.

Стан здоров`я позивача теж погіршився. У 2015 році в нього виявлено кісту правої гайморової пазухи. Зараз в позивача теж з`явилися проблеми із серцем (нейроциркулярна дистонія), в наслідок чого він не одноразово втрачав свідомість і потім направлявся на лікування до військового шпиталю м. Харкова, а пізніше проходив додаткове платне обстеження і лікування. Зараз на нервовому підґрунті почалося часткове облисіння (гніздова алопеція). Витрати на всі його потреби і лікування несе лише батько.

Мати, в свою чергу, добровільно сплачувала аліменти протягом приблизно півроку.

Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну виплату хоча б мінімальних коштів матір`ю на його користь в добровільному порядку, особисто в телефонних розмовах неодноразово сповіщав про те, що йому необхідні гроші на придбання канцелярських виробів, одягу, взуття, засобів гігієни, ліків, продуктів харчування (бо якість харчування в їдальні університету не завжди добра, тай враховуючи погіршення стану здоров`я потрібні ще й рекомендовані лікарем вітаміни у вигляді свіжих фруктів (1 кг яблук на тиждень), та овочів, кураги, ізюму, інжиру, горіхів, яєць (5-6 шт. на тиждень) яких немає в раціоні їдальні при університеті), транспортні витрати, відпочинок і т.д. Про те що він дійсно звертався до неї за допомогою вона сама зазначала в ході розгляду її позову про стягнення аліментів з його батька.

Мати позивача самоусунулася від покладеного на неї чинним законодавством обов`язку - утримувати та піклуватися про своїх дітей, від турбот за дітьми та піклування про забезпечення їм належного рівня проживання.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей є абсолютним, при цьому наявність у відповідача інших утриманців не звільняє його від обов`язку забезпечувати достатній рівень матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання у розмірі, достатньому для задоволення його потреб.

Згідно із ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання
1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст..200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, те, що у останньої перебуває на утриманні дві неповнолітні дитини, суд вважає, що остання має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 213215, 218 ЦПК України , ст. ст. 182,183,184, 198,199 СК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, паспорт НОМЕР_1 ,виданий 05.05.2009 р. Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, зареєстрованій та проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , працюючій в військовій частині НОМЕР_2 на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку взводу забезпечення,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Полтава, паспорт НОМЕР_3 , виданий 14.02.2014р. Октябрським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , аліменти, в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 19.11.2018 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення

Головуючий: А.Г.Потетій