ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/4498/14-ц

Провадження № 22-ц/818/4365/19

06 листопада 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Піддубного Р.М., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

третя особа: Камерзан ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2015 року в складі судді Шмадченко С.І. по цивільній справі №640/4498/14-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором поруки припиненим.

В обґрунтування позову зазначає, що 31 жовтня 2007 року між нею як поручителем, ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 укладено договір «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1611, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 14 792 доларів США на придбання автомобіля з сплатою 14,3 % річних строком до 20 жовтня 2014 року.

В порушення умов договору повідомлення від Банку їй не надсилалось, про існування заборгованості ОСОБА_5 вона дізналася лише після отримання позову до ОСОБА_5 і до неї як поручителя.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість по кредиту почала формуватися з 21 грудня 2009 року, остання оплата кредиту здійснена ОСОБА_5 18 листопада 2009 року. Заборгованість по відсоткам почала формуватися з 11 січня 2010 року.

Вважає, що саме з цього часу у Банку виникло право вимоги, однак до неї протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов`язання кредитором вимог не пред`явлено. Строк дії поруки у кредитному договорі не встановлено.

Просить визнати припиненими правовідносини поруки за Договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-A/1611 від 31 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_5 та Камерзан ОСОБА_6 .

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 липня 2014 року, в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи відповідач ПАТ КБ «Надра» позов не визнав. Зазначив, що строк виконання основного зобов`язання у кредитному договорі встановлений 20 жовтня 2014 року. Ані Банк, ані позичальник не змінювали умов договору. Банк звернувся до суду з позовом щодо стягнення заборгованості з позивачки за кредитним договором, не пропустивши строків позовної давності.

Третя особа Камерзан ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Визнано припиненими правовідносини поруки ОСОБА_4 за договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1611 від 31 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_5 та Камерзан ОСОБА_8

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Рішення мотивовано тим, що умовами Кредитного договору передбачено здійснення його виконання частинами, щомісячними платежами, а тому початком перебігу строку позовної давності є день, коли ОСОБА_5 повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його, і відповідно загальний строк позовної давності застосовується щодо кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений кредитним договором. Доказів пред`явлення вимоги до позивачки протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання позичальником Банком не надано, а тому відповідач втратив право вимоги до поручителя.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 липня 2019 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Зазначає, що позивачкою введено суд в оману щодо дійсних обставин справи. Позичальник обов`язок по поверненню кредиту та відсотків належним чином не виконував, ігноруючи неодноразові попередження Банку, не виконувала зобов`язання за договором і Камерзан ОСОБА_9 B. У зв`язку з даними порушеннями Банком подано позов про солідарне стягнення заборгованості за Договором та рішенням суду заборгованість стягнута з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами 31 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1611, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14 792 доларів США під 14,3 % річних, з кінцевим терміном повернення коштів до 20 жовтня 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 31 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що остання плата по тілу кредиту ОСОБА_5 здійснена 18 листопада 2009 року, а по відсоткам за користування кредитними коштами - 31 січня 2010 року.

ОСОБА_10 п. 2.2.1, 2.2.3 Договору передбачено порядок погашення кредиту, а саме шляхом перерахування щомісячно мінімально необхідного платежу в сумі 280,25 доларів США.

Згідно п. 2.2.3 кредитного договору позичальник вносить чергові платежі щомісячно до 18 числа поточного місяця.

У випадку, коли позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс суми мінімально необхідних платежів, банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції.

Пунктом 4.2.4 кредитного договору визначено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник протягом чотирнадцяти днів від дати отримання вимоги банку про надання додаткового забезпечення виконання зобов`язання згідно з п.4.2.2 цього договору його не надасть (шляхом укладення відповідного договору) або якщо запропоноване забезпечення не влаштовує банк.

Також згідно п. 4.2.5 кредитного договору банк має право: вимагати від поручителя дострокового виконання зобов`язань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2014 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року у загальному розмірі 256 047 грн. 30 коп.

Вказане рішення у встановленому законом порядку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оскаржено не було, набрало законної сили, що підтвердив в суді апеляційної інстанції представник Камерзан ОСОБА_6 .

Як вбачається з тексту рішення суду від 31 липня 2014 року Камерзан А.В. в особі свого представника ОСОБА_11 була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Однак, дане рішення ОСОБА_4 оскаржено не було.

Обставини, на які посилається ОСОБА_4 при пред`явленні позову про визнання поруки припиненою, а саме врахування дати останніх платежів по кредиту та відсоткам, сплив шестимісячного строку повинно перевірятися при розгляді справи про солідарне стягнення заборгованості.

При цьому колегія враховує, що першим ухваленим рішенням від 14 квітня 2014 року Камерзан ОСОБА_12 у позові про визнання поруки припиненою було відмовлено(том 1 а.с. 25).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 липня 2014 року рішення сду залишено без змін( том 1 а.с. 74).

Рішення про солідарне стягнення коштів з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ухвалено 31 липня 2014 року.

Отже, пред`явленням позову про визнання поруки припиненою ОСОБА_4 по суті оспорює рішення суду про солідарне стягнення коштів з неї та ОСОБА_5

Посилання представника ОСОБА_4 , що позов ОСОБА_4 подано першою, а не Банком безпідставне.

З тексту позовної заяви Камерзан ОСОБА_12 про визнання поруки припиненою вбачається, що позов до неї та ОСОБА_5 вже було пред`явлено, про що вона зазначає особисто( том 1 а.с.3).

Отже, за таких обставин підстав для визнання поруки припиненою не вбачається.

Посилання представника ОСОБА_4 , що наявність рішення про стягнення коштів не є підставою для відмови в позові, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі №202/4494/16-ц - безпідставне.

Колегія виходить з того, що обставини по даній справі не є тотожними справі№202/4494/16-ц.

Згідно тексту постанови від 31 жовтня 2018 року у зв`язку з існуванням непогашеної заборгованості за кредитним договором у 2016 році Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості по процентам та пені. Між тим, рішенням суду від 02 грудня 2010 року заборгованість за кредитним договором вже була стягнута з боржника та поручителя. Отже, в даному випадку Банк звернувся з позовом про солідарне стягнення заборгованості за інший період часу (після ухвалення рішення про стягнення коштів) та саме дані правовідносини щодо стягнення заборгованості при наявності рішення, яким задоволено вимоги Банку, були предметом розгляду Великої Палати.

Отже, висновки Верховного Суду стосуються інших правовідносин а саме припинення поруки вже після ухвалення рішення про солідарне стягнення заборгованості.

Між тим, у даному випадку позов про стягнення заборгованості у 2014 році ПАТ КБ «Надра» подано вперше, що не заперечується сторонами. Інших судових рішень про стягнення заборгованості за період, що передує 2014 року матеріали справи не містять.

Отже, вважати тотожними правовідносини, що є предметом розгляду даної справи та справи №202/4494/16-ц не можна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, відступила від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа № 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16), про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив , що ним заявлено позов про припинення поруки саме у зв`язку з останніми платежами у 2009 -2010 роках, а не після ухваленого 31 липня 2014 року рішення суду.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором поруки припиненим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Солоницівським ВМ Дергачівського РВ ГУУМВС України в Харківській області 14 листопада 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (04053, м.Київ, вулиця Артема, будинок 15, Ідентифікаційний код юридичної особи 20025456) судовий збір у сумі 292 грн. 32 коп.( двісті дев`яносто дві гривні тридцять дві копійки)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: Р.М. Піддубний

І.С. Сащенко