Справа № 645/6522/19
Провадження № 2/645/2175/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Харківводоканал»

про відсутність заборгованості та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Харківводоканал», в якому просив суд ухвалити рішення про відсутність заборгованості ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перед КП «Харківводоканал» та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 22000 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є основним наймачем квартири АДРЕСА_2 , та крім нього в цій квартирі зареєстровано ще дев`ять членів його сім`ї. Позивач наголосив, що він має пільгу з оплати комунальних послуг 50% на нього та членів його сім`ї, та вказав, що здійснює оплату за надані відповідачем послуги регулярно, за тарифами, відповідно до ст. 12 п. 6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх членів сімей та рішення Конституційного суду України від 26.03.2002 року № 5РП/2002. Не зважаючи на вказані норми діючого законодавства, відповідачем нарахована заборгованість за надані послуги, яка станом на 01.08.2019 року складає 22363,80 грн. Позивач стверджує, що такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 22000 грн..

12.11.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував повністю проти заявленого позову та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання відсутності заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, вважав, що позивач не довів наявність моральної шкоди та не надав обґрунтувань стосовно суми шкоди, яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова області від 18.10.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача за довіреність ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, особовий рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до Довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 3023 від 30.09.2018 року Комунального підприємства «Жилкомсервіс» у квартирі АДРЕСА_2 , крім позивача, зареєстровані його дружина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7, онук ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8, онука ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9, онук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 8).

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи від захворювання, отриманого в період проходження військової служби та відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має 50-відсоткову знижку плати за комунальні послуги, тобто відповідно до даного Закону військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. Особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Позивачем в обґрунтування позову надані копії квитанцій про сплату комунальних послуг, у тому числі з централізованого водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року на суму 5066,29 грн. (а.с. 11-15).

Відповідно до наданого рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за серпень 2019 року, розмір заборгованості за вказані послуги, надані за адресою: АДРЕСА_1 , складає 22560,39 грн (а.с. 5).

Таким чином, посилаючись на неправомірне нарахування КП «Харківводоканал» заборгованості з оплати послуг водопостачання та водовідведення без урахування встановленої діючим законодавством пільги позивачу, як військовослужбовцю, який став інвалідом під час проходження військової служби, та членам його сім`ї, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом його прав та охоронюваних законом інтересів у вказаний у позові спосіб.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи як звернутися до суду, так і право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

При зверненні до практики ЄСПЛ (справа «Марченко М. В. проти України») у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя, можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Однак, позовні вимоги, з якими звернувся позивач до відповідача - про відсутність заборгованості ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перед КП «Харківводоканал» - не є належним способом захисту прав, передбаченим чинним законодавством, як спосіб захисту прав.

Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явленої особою вищевказаної вимоги.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (не майнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд приймає до уваги, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від встановлення судом неправомірності дій відповідача КП «Харківводоканал», тому у зв`язку з відмовою в задоволенні позову з вищенаведених підстав, суд відмовляє і в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентуються ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, та у задоволенні позову судом відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про відсутність заборгованості та стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Комунальне підприємство "Харківводоканал", , місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 2

Повне рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Федорова