Номер провадження: 22-ц/813/720/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судової колегії по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним і встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року.

28 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід суддів Драгомерецького М.М. (суддя доповідач), ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зі змісту заяви про відвід суддів вбачається, що ОСОБА_3 заявила відвід суддям Драгомерецькому М.М. та Черевку П.М. з тих підстав, що 13 лютого 2019 року по справі було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

На думку заявника вказані обставини свідчать про те, що судовою колегією неправомірно визначається лист №2099/01 від 14.11.2018 року директора Київського міського центру судово психіатричної експертизи ОСОБА_7, що може призвести до того, що судді Драгомерецький М.М. та Черевко П.М. можуть протягом одного судового засідання у відсутності позивача незаконно відмовити ОСОБА_3 в задоволенні апеляційної скарги та позову, що є підставою для їх відводу.

Також заявник вказує, що 18.02.2019 року від неї надійшло клопотання про відвід судової колегії у складі ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, однак в порушення ч. 7 ст. 40 ЦПК України в ухвалі від 20 лютого 2019 року не було розглянуто клопотання в частині відводу суддів Драгомерецького М.М. та Черевка П.М..

Крім того, ОСОБА_3 вказує, що визначення судді Таварткіладзе О.М. за допомогою автоматизованого розподілу «за випадковим числом» з одного учасника, має ознаки імітації розподілу та порушення принципу випадковості при визначенні судді.

На думку заявника суддя Таварткіладзе О.М. не може обєктивно та неупереджено розглядати справу на підставі того, що ним 05 березня 2018 року було постановлено ухвалу про відмову ОСОБА_3 у задоволенні відводу колегії суддів Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С..

Разом з тим, вищенаведені обставини, виходячи зі змісту ст. 36 ЦПК України, не являються підставою для відводу суддів.

Згідно частини 3 статті 40 ЦПК України, діючого на час вирішення заявленого відводу, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі; у такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об'єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року самовідвід судді Дрішлюка А.І. було задоволено, справу передано для визначення складу колегії у порядку ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Драгомерецький М.М., склад колегії суддів Заїкін А.П., Черевко П.М..

18 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання про відвід судової колегії у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

19 лютого 2019 року суддею Заїкіним А.П. було заявлено самовідвід по даній справі.

На підставі зазначеного судовою колегією було розглянуто вказану заяву та 20 лютого 2019 року постановлено ухвалу про її задоволення та справу передано до канцелярії для визначення члена колегії судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного для подальшого розгляду заяви ОСОБА_3 від 18 лютого 2019 року про відвід судді Драгомерецького М.М. та Черевка П.М..

Згідно розпорядження керівника апарату Одеського апеляційного суду ОСОБА_10, відповідно до п. п. 2.3.49, 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на підставі ухвали про самовідвід судді Заїкіна А.П. від 19 лютого 2019 року, у справі призначено повторний розподіл.

Повторний автоматизований розподіл справи відбувся у відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до якого автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу; для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження; із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Отже, передбачених цивільно-процесуальним законодавством заборон для участі суддів у розгляді даної справи, втручання в автоматизований розподіл справи, за наявними у справі матеріалами не виявлено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Драгомерецький М.М., склад колегії суддів Таварткіладзе О.М., Черевко П.М..

25 лютого 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду у вище вказаному складі було вирішено клопотання ОСОБА_3 від 18 лютого 2019 року в частині заявленого відводу суддям Драгомерецькому М.М. та Черевку П.М., справу передано для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 40 ЦПК України.

01 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 18 лютого 2019 року про відвід суддів Драгомерецького М.М, та ОСОБА_6 відмовлено.

28 лютого 2019 року ОСОБА_3 знов-таки надає до суду клопотання про відвід суддів Драгомерецького М.М. та Черевка П.М., а також заявляє відвід судді Таварткіладзе О.М..

Однак, розглянуши дане клопотання колегія суддів вважає, що обставини, зазначені ОСОБА_3 у заяві про відвід суддів, не можуть бути підставою для їх відводу, оскільки незгода скаржника ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями колегії суддів, зокрема із ухвалою суду від 13 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції та з ухвалою від 05 березня 2018 року про відмову ОСОБА_3 у задоволенні відводу колегії суддів Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,в розумінні ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для їх відводу.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності суддів заявником наведено не було.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Оскільки заявлений відвід суддям Драгомерецькому М.М. (суддя доповідач), ОСОБА_6 та ОСОБА_2 колегія суддів вважає необґрунтованим, то в силу діючих норм процесуального права, як то частини 3 статті 40 ЦПК України в редакції 2017 року, провадження в справі підлягає зупиненню, а справа передачі до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід суддів.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 252, 253 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним і встановлення факту родинних відносин.

Передати справу для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_2