Провадження № 2/760/5465/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за правила спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Темп -2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача 3317,23 грн. - заборгованість за спожиті комунальні послуги, 1201,99 грн. - індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання, 321,16 грн. - 3% річних за невиконання грошового зобов`язання та судові витрати.

Посилається в позові на те, що 04 листопада 1962 року був створений Житлово-будівельний кооператив «Темп-2», назва якого 06 грудня 2004 року відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР №186 від 30 квітня 1985 року була змінена на Обслуговуючий житлово - будівельний кооператив «Темп-2».

13 лютого 2015 року загальними зборами членів Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» було прийнято рішення про його ліквідацію з правом передачі всіх активів, прав та обов`язків до іншої неприбуткової організації відповідного виду - Обслуговуючого кооперативу «Темп-2».

Передача прав та обов`язків від ОЖБК «Темп-2» до ОК «Темп-2» відбулася 01 червня 2015 року.

Таким чином, зобов`язання відповідача щодо оплати за комунальні послуги перед ОЖБК «Темп-2» за період до 01.06.2015 в розмірі 290,74 грн. були передані ОК «Темп-2» 01.06.2015 у зв`язку з чим ці зобов`язання у відповідачів щодо оплати заборгованості в розмірі 290,74 грн. виникли з 01.06.2015 вже перед ОК «Темп-2».

З моменту прийняття зобов`язань позивача на себе по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг у відповідача виник борг за отримані, але не сплачені послуги на суму 3026,49 грн. станом на 01.04.2017.

Згідно довідки КП ГІОЦ, з яким ОК «Темп-2» уклало договір на надання послуг обробки та розщеплення платежів мешканців за комунальні послуги, розробка рахунків, перевірка правильності нарахувань та виплат, заборгованість відповідачів перед ОК «Темп-2» за період з січня 2014 станом на 31.12.2016 заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті комунальні послуги складає 2601,19 грн.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов, стягнути компенсацію за порушення відповідачем грошових зобов`язань в розмірі 3% річних та індексу інфляції в зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань у порядку ст.625 ЦК України.

02.05.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 03.06.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

02.08.2019 та 31.10.2019 до суду позивачем подано заяви про збільшення позовних вимог.

Відзив відповідачем, у встановлений строк, не подано.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту прийому - передачі карток паспортного обліку (Ф.16) від 13.02.2017 у квартирі АДРЕСА_1 фізичні особи не прописані (а.с. 9-11).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01.03.2005 (а.с.12).

Житловий будинок АДРЕСА_1 заходився на балансі, в управлінні та обслуговуванні ОЖБК «Темп-2», який надавав житлово-комунальні послуги згідно із Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про кооперацію» всім мешканцям будинку.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу № 1 від 13 лютого 2015 року ОЖБК «Темп-2» був ліквідований з передачею всіх активів юридичної особи іншій неприбутковій організації - ОК «Темп-2».

Передавальним актом від 01 червня 2015 року, затвердженим рішенням загальних зборів членів ОК «Темп-2» від 01 червня 2015 року, основні активи були передані від ОЖБК »Темп-2» до ОК »Темп-2» (а.с.63).

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку АДРЕСА_1 перейшли від ОЖБК «Темп-2» до ОК «Темп-2».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідач був та є споживачем житлово-комунальних послуг.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 1.1 Договору про надання послуг № 3690 від 24 березня 2015 року, укладеного між КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та ОК`Темп-2», нарахування та розщеплення коштів за спожиті комунальні послуги здійснює КП «ГІОЦ».

Оплата за надані комунальні послуги здійснюється на поточні рахунки КП «ГІОЦ», яка після її розщеплення спрямовується даною організацією на рахунки комунальних підприємств та організацій (щодо постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, опалення), балансоутримувача та/або управителя.

Виготовлення рахунків за житлово-комунальні послуги (формування та друк) в місті Києві здійснюється Комунальним підприємством «Головний інформаційний обчислювальний центр» на підставі даних, які подає ОК «Темп-2». Рахунки даються споживачам послуг шляхом розміщення їх у поштових скриньках мешканців будинку.

Будь-якого іншого способу вручення рахунків (особистого вручення, направлення кореспонденцією) законодавством не визначено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як зазначено вище, позивач є виконавцем і виробником послуг (за переліком, визначеним постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року), в відповідач -споживачем даних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

Зі списку боржників по обслуговуючому кооперативу «Темп -2» вбачається, що станом на 01.11.2019 сума боргу відповідача перед позивачем становить 3317,23 грн. (а.с.158-159) .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з того, що відповідач нерегулярно вносив плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З приведеного позивачем розрахунку, наданого до суду та перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 1201,99 грн. та 3 % річних у розмірі 321,16 грн.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Що стосується понесених витрат на правничу допомогу позивачем, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що 11.02.2016 між Обслуговуючим кооперативом «Темп-2» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання адвокатських послуг № 68 (а.с.120-121).

16.04.2019 між Обслуговуючим кооперативом «Темп-2» та ОСОБА_2 було укладено було додаткову угоду до договору № 68 про надання адвокатських послуг (а.с.142).

Згідно акту приймання - передачі наданих послуг від 30.04.2019 за договором № 68 від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_2 виконано робіт (складання позовної заяви) на суму 800,00 грн., що підтверджується квитанцією рахунком № СФ-27 від 17.04.2019 (а.с.143, 144).

Крім того, згідно квитанції № 3701612-1 від 30.04.2019 ТОВ «ФК «Юапей» було сплачено кошти в розмірі 23,00 грн. за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. (а.с.123).

Крім того, відповідно до рахунку № СФ-43 від 30.09.2019, ОСОБА_2 виконано роботу на суму 250,00 грн., а саме складання заяви про збільшення позовних вимог (а.с.161)

Оцінивши надані представником позивача матеріали в обгрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд вважає їх обгрунтованими частково.

А тому враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 800,00 грн. як такі , що в цій частині є співвмірними та виправданими, виходячи з предмету позову.

Разом з тим, суд вважає, що понесені відповідачем витрати в іншій частині, в тому числі отримання додаткових доказів, а саме отримання відомостей з Державного реєстру речових прав, задоволенню не підлягає, оскільки є такими, що не узгоджуються з вимогами ст.ст.133, 137 ЦПК України.

Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів витрат за написання ОСОБА_2 заяви про збільшення позовних вимог у розмірі 250,00 грн., оскільки з матеріалів справи не вбачається оплати Обслуговуючим кооперативом «Темп-2» за надані послуги.

Таким чином, клопотання позивача про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу є обгрунтованим частково.

Керуючись ст. ст.15, 16, 525, 526, 625-629 ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 137, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Обслуговуючого кооперативу «Темп -2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 43, ) заборгованість за спожиті комунальні послуги в розмірі - 3317,23 грн., індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання в розмірі - 1201,99 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 321,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 43, ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 43, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М.Букіна