Справа № 148/2001/17
Провадження № 22-ц/801/379/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач :Голота Л. О.
УХВАЛА

16 січня 2019 рокуСправа № 148/2001/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Голоти Л.О.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні службовими приміщеннями,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, в якій, заявниками ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки вона була постановлена без участі відповідача, копію ухвали ОСОБА_2 отримав поштою 28 грудня 2018 року, а апеляційну скаргу подано 14 січня 2019 року, тобто протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ставиться питання також про звільнення відповідача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції з тих підстав, що ОСОБА_2 має важкий майновий стан, так як є пенсіонером, проживає на одну пенсію у розмірі 2050 гривень.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновлення, а апеляційна скарга - залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зі справи слідує, що ухвала Тульчинського районного суду Вінницької області постановлена 13 грудня 2018 року без участі відповідача /а. с. 228/, копію ухвали представник відповідача ОСОБА_3 отримав 26 грудня 2018 року /а. с. 237/, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подали 14 січня 2019 року /а. с. 238/, тобто з пропуском п'ятнадцятиденного строку з дня отримання копії ухвали суду, адже останній день на подання апеляційної скарги припадав на 10 січня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

У відповідності до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прави людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини рішення у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи обставини справи, її значення для заявника, те, що заявником пропущено не значний строк з дня отримання копії ухвали суду першої інстанції, суд вважає, що обставини справи свідчать про необхідність надати ОСОБА_2 можливість захистити своє право в суді апеляційної інстанції. Інакший підхід буде виявом надмірного формалізму та може розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції слід поновити ОСОБА_2

У той же час, правових підстав для звільнення заявника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд не вбачає.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями) (далі - Закон № 3674-VI).

За змістом частини першої, другої статті 8 Закону N 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частиною першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, заявником не надано достатньо доказів на підтвердження його майнового стану, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, так як ним зазначено, що він має дохід у виді пенсії в розмірі 2050 гривень.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, в редакції чинній на день подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду в розмірі 384,20 гривень.

Крім цього, відповідно до пункту 1 частини першої, пункту 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається скарга. До апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Разом з тим, до апеляційної скарги представником ОСОБА_3 не додано документ, що посвідчує його повноваження як представника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, в прохальній частині апеляційної скарги ставиться питання про скасування ухвали місцевого суду від 13 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі, тоді як судом першої інстанції постановлено ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду від 12 червня 2018 року без розгляду, а тому заявникам слід уточними прохальну частину апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, оскільки подана апеляційна скарга ОСОБА_2, подана спільно з представником - адвокатом ОСОБА_3, на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року не в повній мірі відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: надання доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа, документи, що посвідчують повноваження представника ОСОБА_3

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: УК у м. Вінниці/м. Вінниця, 22030101 Код Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998; р/р № 0001.

Керуючись статтями 127, 136, 356, 357, 389 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями), -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року.

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог ухвали, скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис Л. О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя Л. О. Голота