У Х В А Л А
Справа №377/82/16-ц
Провадження №4-с/377/2/19
04 березня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М.,
старшого державного виконавця Кравченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, на дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4,-
Виконуючий обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала заява, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності.
Дослідивши матеріали, додані до скарги, оглянувши виконавчі провадження № 53603770 та № 53603764, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02 березня 2016 року, яке набрало законної сили 21 квітня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_1, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 04.02.2016 року, на користь ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_1, аліменти на утримання дружини ОСОБА_2, до досягнення дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 26 грудня 2017 року, в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 04.02.2016 року.
На виконання зазначеного рішення суду 09 березня 2016 року ОСОБА_2 було отримано два виконавчі листи № 377/82/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей та утримання дружини.
24 квітня 2016 року виконуючим обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду за № 53603770 та № 53603764.
Постановами в.о. начальника ОСОБА_3 міського ВДВС ГТУЮ у Київській області від 28.09.2016 року у вищезазначених виконавчих провадженнях виконавчі провадження було закінчено, а виконавчі листи були направлені за належністю до Деснянського ДВС м. Чернігова.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 53603764 заборгованість по сплаті аліментів станом на 11 липня 2018 року становила 22323,63 гривень, при цьому борг по аліментам станом на 01.09.2016 року згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 міського відділу ДВС становить 16406,72 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 53603770 заборгованість по сплаті аліментів станом на 26.12.2017 року становила 16712,49 гривень, при цьому борг по аліментам станом на 01.09.2016 року згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 міського відділу ДВС становить 11953,39 гривень.

Не погодившись із даним розрахунком заборгованості по аліментам, ОСОБА_9О. звернувся із скаргою до суду.

Вирішуючи питання про додержання строку для звернення зі скаргою, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Таким чином, реалізація права заявника на оскарження дій державного виконавця повязується з днем, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права або свободи.

Заявник в судовому посилався на те, що 20 серпня 2018 року він звернувся до старшого державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_6 з заявою про перерахунок розміру заборгованості, починаючи з моменту відкриття виконавчих проваджень. 19.09.2018 року заявником отримано лист начальника Деснянського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області від 12.09.2018 року на його заяву, в якому було відмовлено у проведенні детального розрахунку заборгованості по аліментам. 28 вересня 2018 року на адресу Славутицького міського суду Київської області направив скаргу на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_6. А 12 жовтня 2018 року ухвалою Славутицького міського суду Київської області відмовлено в задоволенні даної скарги. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, після зясування всіх обставин, ознайомлення зі всіма необхідними документами та розглядом його апеляційної скарги Київським апеляційним судом, приблизно за пять чи шість днів до подання даної скарги до суду, йому стало відомо, що він наділений правом оскаржити дії саме виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Розрахунки заборгованості по аліментам, зроблені виконуючим обовязки начальника ОСОБА_3 міського ВДВС ГТУЮ у Київські області ОСОБА_4, він не отримував.

Оскільки ці обставини не спростовані в судовому засіданні, то суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк для звернення до суду із скаргою з поважних причин. Надана суду виконуючим обовязки начальника ОСОБА_3 міського ВДВС ГТУЮ у Київські області ОСОБА_4 копія реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 12 вересня 2016 року, копія квитанції на відправлення рекомендованої кореспонденції від 12 вересня 2016 року, копія журналу реєстрації вихідних документів за 2016 рік підтверджують факт відправлення, але не підтверджують факт отримання заявником оспорюваних розрахунків заборгованості по аліментам.

Таким чином, суд вважає доводи заявника щодо поважності пропуску строку на подання скарги прийнятними, тому необхідно поновити строк подання скарги ОСОБА_1 на дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4.

При вирішенні скарги по суті суд виходить з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права, свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону № 1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Частиною четвертою статті 71 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Як пояснив в судовому засіданні заявник, спірним розміром заборгованості по аліментам є розмір заборгованості, обчислений виконуючим обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу ДВС, оскільки при розрахунку заборгованості була врахована сума коштів 45208,49 за березень 2016 року, яка є одноразовою виплатою допомоги для організації підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року № 613, зареєстрованого в МЮУ 09 липня 2015 року за № 821/27266 (далі - Порядок), зареєстрованим безробітним з числа застрахованих осіб, яким виповнилося 18 років та які не можуть бути працевлаштовані за сприяння центру зайнятості протягом місяця у звязку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, за їхнім бажанням допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності.

Виплата допомоги по безробіттю одноразово здійснюється в розмірі залишку призначеної безробітному допомоги по безробіттю, визначеного на день державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності, обмеженого строком 360 календарних днів, у тому числі особам передпенсійного віку (п. 2 Розділу VII Порядку).

Згідно довідки ОСОБА_3 МЦЗ від 05.07.2018 року № 111 ОСОБА_1 за січень 2016 року виплачено 3556,13 гривень, за лютий 2016 року - 5512 гривень, з 01.03.2016 року по 16.03.2016 року - 2844,90 гривень допомоги по безробіттю, з 17.03.2016 року по 05.01.2017 року - 45208,49 гривень (одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності).

Види заробітку і додаткової винагороди, які беруться до уваги при встановленні розміру заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, визначено Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, що є додатком Постанови КМУ № 146 від 26.02.1993 року зі змінами.

Згідно підпункту 13 п. 1 вказаного Переліку з допомоги по безробіттю здійснюється утримання аліментів.

Виходячи із змісту п. 1 Розділу VII Порядку, одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності безробітним є допомогою по безробіттю, тому з неї здійснюється утримання аліментів, і не є матеріальною допомогою особам, які втратили право на допомогу по безробіттю.

З урахуванням викладеного, посилання заявника на підпункт 8 п. 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, що є додатком до Постанови КМУ № 146 від 26.02.1993 року зі змінами, відповідно до якого утримання аліментів не проводиться з матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу по безробіттю, і на підставі якого на думку заявника не повинно здійснюватися утримання аліментів з одноразової виплати допомоги для організації підприємницької діяльності, суд до уваги не приймає.

Таким чином, виконуючим обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області при розрахунку по аліментам заборгованості виконавчі дії проведені відповідно до вимог закону та правомірно була врахована сума коштів 45208,49 за березень 2016 року, яка є одноразовою виплатою допомоги по безробіттю ОСОБА_1 для організації підприємницької діяльності, оскільки вона є по сутті допомогою по безробіттю, але виплаченою одноразово наперед. І одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності не є тією матеріальною допомогою, з виплатою якої особи втрачають право на допомогу по безробіттю, і з якої на думку заявника не повинно здійснюватися утримання аліментів, тому що ОСОБА_1 не втратив право на утримання допомоги по безробіттю, він її отримав в повному обсязі, але однією сумою наперед з 17.03.2016 року по 05.01.2017 року. Виплата одноразової допомоги є підставою для припинення реєстрації в ОСОБА_3 міському центрі зайнятості, оскільки допомога по безробіттю фактично виплачена в повному обсязі.

Судом не встановлено неправомірних дій зі сторони виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, які не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки він діяв в межах наділених повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Виходячи з викладеного, дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо врахування в якості доходу під час визначення розміру заборгованості з аліментів станом на 01.09.2016 року за виконавчими листами № 377/82/16-ц у виконавчих провадженнях № 53603770 та № 53603764, виплаченої 17.03.2016 року ОСОБА_3 міським центром зайнятості ОСОБА_1 допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності у розмірі 45208,49 гривень є правомірними, а скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 447 - 450 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк подання скарги ОСОБА_1 на дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4.

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, на дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст ухвали виготовлено 07 березня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька