Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 85133/30/к від 17.10.2012 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 85133/30/к від 17.10.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 18000,00 грн. строком на 24 місяці з 17.10.2012 року по 17.10.2014 року. Проте відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 16.11.2015 року у сумі 32322,43 грн., що складається з суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 11033,15 грн., суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 6972,96 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.3 кредитного договору у розмірі 5350,92 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору у розмірі 2342,59 грн., суми штрафу за невиконання умов п.п. 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору у розмірі 1800,00 грн., суми інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 4822,81 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач та його представник, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги відповідач визнає частково, заперечує щодо стягнення з нього штрафу та пені.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи бува повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк», затвердженого загальними зборами АКБ «Індустріалбанк» 20.04.2018 року, погодженого Національним банком України 11.06.2018, АКБ «Індустріалбанк» є правонаступником щодо всього мана, прав і обов`язків Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк», зареєстрованого Національним банком України 12.04.1994 року у зв`язку із реорганізацією АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк», здійсненої на підставі дозволу Національного банку України на реорганізацію шляхом приєднання АБ «Експрес-Банк» до АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою (рішення від 18.08.2017 року № 303)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до кредитного договору № 85133/30/к від 17.10.2012 року встановлено, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов`язання, а саме: відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 18000,00 грн. строком на 24 місяці з 17.10.2012 року по 17.10.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1 .

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем, згідно з розрахунком заборгованість за договором № 85133/30/к від 17.10.2012 року станом на 16.11.2015 року встановлена в розмірі 32322,43 грн., що складається з суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 11033,15 грн., суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 6972,96 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.3 кредитного договору у розмірі 5350,92 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору у розмірі 2342,59 грн., суми штрафу за невиконання умов п.п. 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору у розмірі 1800,00 грн., суми інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 4822,81 грн.

Проте, згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як видно з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані, зокрема, у період з 17.11.2014 року станом на 16.11.2015 року, тобто в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно з матеріалами справи, відповідач зареєстрований та постійно проживає в м. Горлівка Донецької області.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором за період з 17.11.2014 року по 16.11.2015 року нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення заборгованості, яка складається з суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.3 кредитного договору у розмірі 5350,92 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору у розмірі 2342,59 грн., суми штрафу за невиконання умов п.п. 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору у розмірі 1800,00 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити.

Що стосується стягнення з відповідача суми інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 4822,81 грн. суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, кредитним договором № 85133/30/к від 17.10.2012 року, сторони не узгоджували між собою, що у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Отже, виникли між сторонами зобов`язання мають іншу правову природу та ст. 625 ЦК України не регулюються.

За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 18006,11 грн., із яких сума простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 11033,15 грн. та сума прострочених процентів по кредиту у розмірі 6972,96 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 18006,11 грн.

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 678,52 грн. (1218 грн. - сплачений судовий збір * 55,70 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 678,52 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 638 ч. 1, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, , МФО 313849, суму заборгованості за кредитним договором № 85133/30/к від 17.10.2012 року, станом на 16.11.2015 року у розмірі 18006 (вісімнадцять тисяч шість) грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 678 (шістсот сімдесят вісім) грн. 52 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 02 грудня 2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко