Справа № 344/3814/19
Провадження № 2/344/2581/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (до відкриття провадження по справі) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсним та визнання права власності державної реєстрації недійсним і витребування об'єктів із чужого, незаконного володіння ,-

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2019 року до суду разом із позовом надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок і земельну ділянку, яка його обслуговує, площею 0,134 га по вул.М.Черемшини в смт.Отинія Коломийського району, Івано-Франківської області та заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти нотаріальні дії, пов'язані з квартирою і житловим будинком за вищевказаними адресами.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 50 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст.150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову. Перераховуючи в ч.1 цієї статті види забезпечення позову та зазначаючи в ч.2 цієї статті про право суду вжити інші види, законодавець не надає суду право самостійно обирати вид забезпечення позову. Це порушує принцип диспозитивності процесу, тому суд при застосуванні заходів забезпечення позову повинен або задовольнити заявлене клопотання, або відмовити у його задоволенні.

Як зазначено в п.4 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Про те, що між сторонами існує спір, свідчить факт звернення позивача до суду за захистом його прав.

Дана заява підлягає до задоволення частково тільки в частині заборони відчуження, оскільки матеріалами заяви та справи встановлено, що відчуження вже відбулось при розгляді спору між сторонами в іншій справі.

Щодо забезпечення позову накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок і земельну ділянку, яка його обслуговує, площею 0,134 га по вул.М.Черемшини в смт.Отинія Коломийського району, Івано-Франківської області то заявником не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також звертає увагу на те, що предметом даного цивільного позову є визнання договорів купівлі-продажу недійсним та визнання права власності державної реєстрації недійсним і витребування об'єктів із чужого, незаконного володіння. Таким чином, вимога заявника про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок і земельну ділянку, яка його обслуговує, площею 0,134 га по вул.М.Черемшини в смт.Отинія Коломийського району, Івано-Франківської області не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Слід розяснити, що за ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за даною ухвалою, в тому числі за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до відкриття провадження по справі) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсним та визнання права власності державної реєстрації недійсним і витребування об'єктів із чужого, незаконного володіння задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти нотаріальні дії, пов'язані з квартирою за адресою: АДРЕСА_1 і житловим будинком по вул.М.Черемшини в смт.Отинія Коломийського району, Івано-Франківської області площею 0,134 га, до прийняття і набрання чинності рішення у даній цивільній справі.

Копію ухвали направити для виконання управлінню ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред'явлення до виконання до 07.03.2021 року.

Суддя М.В.Польська