ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/311/19
Позовне провадження Провадження № 2/170/86/19
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2019 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Матвійчука С.П.,

за участю:

секретаря судових засідань - Копитко І.О.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилюк-Гуж Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він з відповідачем перебували у шлюбі з 04.10.2008 року по 05.09.2011 року. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Шацького районного суду Волинської області від 05.09.2011 року було вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.07.2011 року до досягнення дітьми повноліття.

Однак, відповідач виїхала на постійне місце проживання в Республіку Польщу, створила там сім`ю та в ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину від нового шлюбу. Близько двох років неповнолітні діти проживають разом з позивачем без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та навчаються у Люблинецькому ліцеї-інтернаті. Діти перебувають на його повному матеріальному утриманні та вихованні. Аліменти, які утримує ОСОБА_1 , витрачаються не за цільовим призначенням, а виключно на власні потреби відповідача.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_2 просив суд винести рішення про звільнення його від сплати аліментів та стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей з клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви. Клопотання обґрунтовано тим, що в ухвалі про відкриття провадження у справі за первісним позовом визначений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, та такий же строк для подання зустрічного позову. Однак відповідач, готуючи свою позицію щодо позову, була обмежена певними часовими рамками, що унеможливило у визначений судом час зібрати докази для спростування позову ОСОБА_2 та провести якісну підготовку зустрічного позову. Крім того ОСОБА_1 проживає у Республіці Польщі, що значно ускладнило пошук адвоката для представництва її інтересів у суді, надання доказів на підтвердження повноважень адвоката та доказів по справі (більшість з яких знаходилися за кордоном та видані органами Республіки Польщі, що потребувало їх перекладу на українську мову), і які були отримані після сплину визначеного судом строку для подання зустрічного позову. А прийняття зустрічного позову для розгляду разом з первісним позовом дозволить суду повно, всебічно та об`єктивно здійснити розгляд справи.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 06.08.2019 року клопотання адвоката Кирилюк-Гуж Д.С. було задоволено та поновлено їй пропущений, з поважних причин, встановлений судом строк для подання зустрічного позову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що на розгляді у суді вже перебуває первісна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів. 23.08.2013 року ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_8 і змінила прізвище на "ОСОБА_1 ". Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2016 року цей шлюб було розірвано, прізвище після розірвання шлюбу вона не змінювала. 22.08.2018 року ОСОБА_1 знову вийшла заміж за громадянина Республіки Польщі ОСОБА_3 , у зв`язку з чим її прізвище після реєстрації шлюбу змінилося на " ОСОБА_1 ".

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 неповнолітні діти: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилися проживати та проживають з матір`ю. 20.05.2019 року діти разом з бабусею ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 , виїхали з України у Республіку Польщу у м. Варшаву, за місцем проживання їх матері. Зазначений виїзд дітей був здійснений на прохання ОСОБА_1 , на підставі спільної заяви батьків щодо дозволу на їх вивезення. Зараз діти проживають зі своєю матір`ю ОСОБА_1 у Республіці Польщі, перебувають на її утриманні та зараховані до школи у м. Варшаві.

Також ОСОБА_1 , крім спільних з ОСОБА_2 дітей, має на утриманні ще двоє малолітніх дітей: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також проживають спільно з нею та якими вона опікується.

ОСОБА_1 не працює, оскільки здійснює догляд за немовлям, самостійно не в змозі забезпечити потреби спільних з ОСОБА_2 дітей, тому бажає збільшити розмір аліментів до 1500 грн. на кожну дитину, оскільки це є такий мінімальний розмір аліментів, що частково задовольнить потреби на забезпечення належних умов для існування, повноцінного та гармонійного розвитку дітей.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 подав відзив 30.09.2019 року у якому просив відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, оскільки їх спільні діти близько двох років проживають разом з ним без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та навчаються у Люблинецькому ліцеї-інтернаті. Діти перебувають на його повному матеріальному утриманні та вихованні, а аліменти, які отримує ОСОБА_1 використовуються не за цільовим призначенням, а виключно на її власні потреби. Також ОСОБА_2 зазначив, що їх спільні діти були примусово вивезені за кордон, про що він повідомив у поліцію, ніякої зміни місця проживання дітей не відбулося, а додані до позовної заяви документи підтверджують лише про реєстрацію їх тимчасового місця проживання. Крім того дитина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 залишилася проживати разом із батьком в Україні.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 не з`явилися, ОСОБА_11 подала до суду письмову заяву в якій просила проводити судове засідання у відсутності її та ОСОБА_2 , у зв`язку з поважними причинами неможливості з`явитися в судове засідання, позовні вимоги за первісним позовом підтримують, щодо задоволення зустрічного позову заперечують.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. заперечувала щодо задоволення первісного позову, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила позов задовольнити повністю, вирішувати справу за наявними матеріалами, не приймати до розгляду відзив ОСОБА_2 на зустрічну позовну заяву, оскільки він поданий після спливу встановленого судом п`ятнадцятиденного строку, без поважних причин, і клопотання про поновлення строку на подання відзиву ОСОБА_2 не подавав.

В судовому засіданні суд постановив вирішувати справу за наявними матеріалами, оскільки ОСОБА_2 не надав відзиву у встановлений судом строк без поважних причин і не подавав клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Заслухавши пояснення адвоката Кирилюк-Гуж Д.С., з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про те, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити частково.

Згідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 05.09.2011 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.07.2011 року до досягнення дітьми повноліття.

Судом встановлено, що 23.08.2013 року ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_8 і змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу народилася дитина: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.12.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 було розірвано і після розірвання шлюбу прізвище позивач ОСОБА_1 не змінювала.

22.08.2018 року ОСОБА_1 та громадянин Республіки Польщі ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на "ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно короткої копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження встановлено, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як пояснила в судовому засіданні адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. у Республіці Польщі у свідоцтві про народження дітей зазначається дівоче прізвище матері, та на початкових етапах реєстрація місця проживання іноземних громадян здійснюється тимчасово до отримання постійної реєстрації місця проживання.

З довідки, виданої виконкомом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області 13.05.2019 року № 6, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з бабусею, ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 , перетнули кордон України та Республіки Польщі, що підтверджується відмітками про перетин кордону у їх паспортах громадян України для виїзду за кордон. Зазначених дітей супроводжувала ОСОБА_4 на підставі спільної заяви батьків щодо дозволу на їх вивезення, що підтверджується відмітками про перетин кордону у її паспорті громадяна України для виїзду за кордон та спільною заявою батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

На сьогодні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 у Республіці Польща за адресою: АДРЕСА_2 та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідками про тимчасове місце реєстрації проживання матері та дітей, довідкою Люблинецького ліцею № 500/1.29/2-19 від 09.08.2019 року про відрахування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі списку учнів даного закладу, наказами від 06.08.2019 року про їх відрахування та довідками про зарахування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до початкової школи № 312 у м. Варшаві.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_2 про те, що їх спільні діти проживають разом з ним та перебувають на його повному матеріальному утриманні і вихованні, є необгрунтованими, оскільки ним не надано доказів на підтвердження даних доводів. Суд не приймає до уваги довідку, видану виконкомом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області 13.05.2019 року № 6 про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації спільно з батькомза адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дана довідка видана до того часу, як діти виїхали у Республіку Польщу, окрім того інформація, яка зазначена в даній довідці повністю спростовується листом голови Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області від 05.08.2019 року № 951/25/2-19 про те, що відповідно до акта обстеження від 02.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по місцю проживання батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 не проживають та по місцю проживання дідуся і бабусі за адресою: АДРЕСА_1 також не проживають.

Крім того, адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. суду пояснила, що мати не забирала раніше дітей до себе у зв`язку з тим, щоб вони могли закінчити календарний рік навчання у школі в Україні та надала докази про те, що на сьогодні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом зі своєю матір`ю у Республіці Польщі та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів маж бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік, який для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.07.2019 року 2118 грн., меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також враховує те, що у ОСОБА_2 є інші діти на утриманні, однак зазначає, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матерів так і батька.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей слід задовольнити частково.

Розмір аліментів слід збільшити, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, у розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про збільшення розміру аліментів законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шацького районного суду Волинської області від 05 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у сумі по 500 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 14 липня 2011 року, до досягнення дітьми повноліття, на аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про збільшення розміру аліментів законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ С.П.Матвійчук Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П.Матвійчук