Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/922/18

Провадження №2/377/44/19

16 січня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., з участю секретаря судових засідань Ахутіної А.А., без участі сторін, у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, складає 1/2 частку даного житлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебували у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1985 року у м. Степногорськ Целіноградської області Казахської РСР, актовий запис №484. В період перебування їх у зареєстрованому шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 червня 2002 року державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2984, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_1. 15 липня 2002 року право приватної власності на даний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області у реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 326/1. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивачки ОСОБА_4, за життя він заповіту не залишав, з цієї причини у неї виникло питання щодо прийняття та оформлення спадщини її батька, до якої відноситься його доля (частка) у вищевказаному житловому приміщенні, належному ним на праві спільної сумісної власності, так як під час набуття вищевказаного об'єкта нерухомого майна на праві спільної сумісної власності за договором купівлі - продажу ОСОБА_4 не був зазначений у правовстановлюючому документі як співвласник квартири і, відповідно, у договорі не було визначено розмір часток кожного з подружжя як співвласників цього майна. 01 серпня 2012 року за заявами позивача та відповідача про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 53179104, номер у нотаріуса № 52/2012. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом.

У підготовче засідання позивач та його представник в не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю з підтримкою позовних вимог.

Відповідач подала до суду письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, позовні вимоги визнала просила прийняти рішення по суті у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, 06 листопада 1985 року у м. Степногорськ Целіноградської області Казахської РСР між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 укладено шлюб, про що складено актовий запис № 484. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4, чоловіка - ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 04 червня 2002 року державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2984, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_1. 15 липня 2002 року право приватної власності на даний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області у реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 326/1 (а.с.21).

Згідно довідки від 11.12.2018 року (а.с.24), за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 04 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с.18).

01 серпня 2012 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини, державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 52/2012.

Як видно із матеріалів спадкової справи №52/2012, ОСОБА_4 заповіту не залишав. Його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являються: його донька - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження, дружина - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в спадковій справі, та його мати - ОСОБА_9, за якою у судовому порядку за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 13 грудня 2017 року (справа № 757/9868/15-ц), було визнано право власності у порядку спадкування на 1/6 частку вищевказаної квартири.

Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 811/02-14 від 11.12.2018 року в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на нерухоме майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а.с.20).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором купівлі-продажу ОСОБА_4 не був зазначений у правовстановлюючому документі як співвласник квартири і, відповідно, у договорі не було визначено розмір часток кожного з подружжя як співвласників цього майна.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у с. Лазурне м. Алушта Автономної Республіки Крим, складає 1/2 частину даного жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі подали заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352,40, гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у с. Лазурне м. Алушта Автономної Республіки Крим, складає 1/2 частину даного жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 352,40 гривень.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_2 - 352 гривні 40 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції відділення «Славутич» Чернігівського РУ ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 14.12.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/922/18, Провадження № 2/377/44/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. О. Малишенко