Провадження № 2/337/2609/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення його позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спільно придбану ними з відповідачкою під час шлюбу квартиру знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , остання може здійснити відчуження об`єкту в тому числі його власності, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суддя, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи в системному взаємозв`язку з заявленими позовними вимогами, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В порушення зазначених вимог закону позивачем не доведено належність квартири, на яку він просить накласти арешт, відповідачеві, як і знаходження її у останнього. Документального підтвердження своїх вимог позивачем до заяви також не додано.

Так, заявляючи вимогу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до заяви додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого відповідач ОСОБА_2 має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч.3,4 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Виходячи з наведених в ст. 12, 13 ЦПК України принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, за наведених обставини, в тому числі як: невідповідність позовних вимог вимогам, які висуваються задля їх забезпечення, та відсутність підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун