РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2015 року відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Станом на 05.09.2018 року заборгованість становить 41420,08 грн., що складається з: 13830,27 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9149,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 15992,18 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1948,58 грн. штраф (процентна складова). В позовній заяві позивач вказує, що відповідач не сплатила наданий позивачем кредит, за графіком погашення відсотків, в результаті чого виникла заборгованість. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по кредиту та відшкодувати судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2018 року відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідач на адресу суду направила відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вказує, що банком не надано копію кредитного договору, так як фактично він не укладався, ОСОБА_1 при отриманні кредиту заповнювала лише Заяву-анкету, яка не відповідає вимогам встановленим для кредитного договору та розрахунок заборгованості не підтверджений бухгалтерськими документами, тому він не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій останній підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до кредитного договору № б/н від 13.02.2015 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зміни кредитного ліміту врегульовані п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміт, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1.1.5.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті а також інших умов обслуговування рахунків

Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановлено банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійсненні розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усуненню порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або ) встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власник своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Банком надано виписку по кредитному рахунку позивача, в якій містяться відомості про операції, скоєні за рахунком. З даних виписки по рахунку вбачається, що, відповідач користувалась грошима знімала кошти з рахунку, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів. Зазначені дії неможливо провести без картки, отже вказане доводить, що відповідач отримала картку «Універсальна» з визначеним кредитним лімітом. Крім того, представником позивача до суду надано копію фотокартки відповідача з отриманою картою «Універсальна».

Крім того, заперечення відповідача, щодо не укладення договору від 13.02.2015 року, на який посилається у позовній заяві спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ Комерційний банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Відповідачем 13.02.2015 року було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розміщеним на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Укладення договору в такій формі чинному законодавству не суперечить.

ОСОБА_1 умови кредитного договору виконуються не належним чином.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, станом на 05.09.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 41420,08 грн., із якої: 13830,27 грн. заборгованість за кредитом; 9149,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 15992,18 грн. заборгованість за пеню та комісію; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1948,58 грн. штраф (процентна складова).

Згідно розрахунку до заборгованості включено пеню у розмірі 15992,18 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1. Договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за пенею.

Загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 25427,90 грн., з яких: 13830,27 грн. заборгованість за кредитом; 9149,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1948,58 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають 61,3% ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.6-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 536, 554, 610, 611, 651, 653, 1046-1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.02.2015 року в розмірі 25427,90 грн., з яких: 13830,27 грн. заборгованість за кредитом; 9149,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1948,58 грн. штраф (процентна складова) що склалася станом на 05.09.2018 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1080,10 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська