Справа № 171/110/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря - Титаренко Л.Б.

розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 Ооександра Івановича, ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми, -

ВСТАНОВИВ :

17 січня 2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_5 про стягнення з нього 369450,60 грн., які складають стягнення інфляційних втрат 335126,01 грн. і 34324,59 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, у рівних частинах по 123150,20 грн. кожному.

05.03.2019 року представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на відчуження: - комплексу зернотоку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Червоний Тік, вул.Молодіжна, 206а, реєстраційний номер майна 21927868, що належить ОСОБА_5О; - частки у статутному капіталі ТОВ СП «Камянське», код 30871028, у розмірі внеску до статутного фонду 9440 грн., що складає 40 % від загального статутного капіталу, що належить ОСОБА_5; - автомобіля марки SSANG YONG KORANDO, 2012 року випуску, що належить ОСОБА_5; - автомобіля марки RENAULT MASTER, 2014 року випуску, що належить ОСОБА_5

Обґрунтовуючи вказану заяву, ОСОБА_3 зазначив, що позивачі звернулися з позовом про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми до суду загальна ціна якого складає 380148,23 грн. Ця сума розрахована виходячи з того, що відповідач більше 5 років не виконував рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2013 року згідно якого з відповідача було стягнуто матеріальну шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача вказав, що у відповідача у власності є комплекс зернотоку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Червоний Тік, вул.Молодіжна, 206а, реєстраційний номер майна 21927868; - частка у статутному капіталі ТОВ СП «Камянське», код 30871028, у розмірі внеску до статутного фонду 9440 грн., що складає 40 % від загального статутного капіталу; - автомобіль марки SSANG YONG KORANDO, 2012 року випуску; - автомобіль марки RENAULT MASTER, 2014 року випуску.

Представник позивача вважає, що відповідач дізнавшись про поданий позов може вжити заходи щодо відчуження мана, що в подальшому утруднить або унеможливить виконання рішення суду.

Судом з'ясовано, що в провадження суду надійшов позов ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми.

З долучених до заяви копій постанов про арешт майна боржника від 12.09.2018 року, та про зняття арешту з майна від 18.01.2019 року вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 перебував виконавчий лист №201/1650/13-ц, виданий Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 14.11.2013 року.

Як вбачається з заяви, предметом позову є стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми в сумі 380148,23 грн.

Відповідно до загальної інформації про юридичну особу ТОВ «Камянське» засновником даного товариства є ОСОБА_5, його частка внеску до статутного фонду складає 9440 грн.

Згідно інформації МВС України наданої на запит по фізичній особі ОСОБА_5 встановлено, що у його власності перебувають автомобілі: SSANG YONG KORANDO, 2012 року випуску та RENAULT MASTER, 2014 року випуску.

Відомості щодо вартості вищезазначеного майна у матеріалах позову, що надійшов до суду відсутні.

З обґрунтувань представника позивача ОСОБА_3, викладених у заяві, встановлено, що відповідач не виконував рішення суду тривалий час та навмисно затягував виконавче провадження, що свідчило про його небажання виконувати рішення суду, тому невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1,2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно розяснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне частково забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії направлені на його відчуження.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують принцип непорушності права власності.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ураховуючи характер та обсяг позовних вимог, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити лише в частині щодо заборони відчуження автомобілю RENAULT MASTER, 2014 року випуску, що належить ОСОБА_5, оскільки це буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 380148,23 грн.

Застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього даний вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення заяви про забезпечення позову, суд не має будь-яких відомостей про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобовязаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_2 Ооександра Івановича, ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження автомобіля RENAULT MASTER, 2014 року випуску, який належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали для виконання надіслати до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вул.Центральна, 63, м.Апостолове, Дніпропетровська область, 53802).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 06.03.2019 року.

Суддя Л.І.Кодрян