пр. №2-/756/310/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів судового засідання: Бабчук А.І., Марценюк А.І., Бондаренко Н .Ю.

за участі: представників позивача Сокіркол О.Є . , Лаєнко Г.Б.

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 13 557 грн. 75 коп. безпідставно отриманих коштів нарахованої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги обґрунтовували, тим що 25.06.2015 року ОСОБА_4 звернулася до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання їй статусу безробітної.

На підставі поданих документів з моменту звернення до служби зайнятості, тобто з 25.06.2015 року ОСОБА_4 надано статус безробітного, а з 02.07.2015 року призначено допомогу та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

28.12.2015 року ОСОБА_4 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з призначенням допомоги по вагітності та пологах.

При цьому, наприкінці грудня 2015 року завдяки звірці з ДПА за 2 квартал 2015 року були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_4 на обліку як безробітної в Оболонському районному центрі зайнятості, а саме подання нею недостовірних даних та документів про місце та підстави звільнення з останнього місця роботи.

Згідно висновків Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №90 від 12.04.2016 року ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ППО КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» з 04.01.2013 року по 24.06.2015 року та була звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, що виключало можливість призначення допомоги по безробіттю.

З огляду на умисне приховування ОСОБА_4 відомостей про своє останнє місце роботи Оболонським районним центром зайнятості видано Наказ від 26.04.2016 року за №66 про стягнення з останньої 13 557 грн. 75 коп. безпідставно отриманих коштів.

Оскільки ОСОБА_4 добровільно вказаних коштів не повернула, це й стало підставою для даного позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. При цьому зазначила, що звертаючись до Оболонськогорайонного центру зайнятостіз заявою про надання статусу безробітної надала усі наявні у неї документи на вимогу відповідального спеціаліста, при цьому не приховувала та не підробляла будь-яких документів щодо останнього місця роботи та підстав звільнення. Вона не є обізнаною у правилах та порядку призначення допомоги по безробіттю, а отже у можливості встановлення статусу безробітної повністю покладалась на компетенцію відповідальних працівників центру.Таким чином, саме некомпетентність працівників районного центру зайнятостіта їх халатне ставлення до аналізу наданих документів призвело до безпідставного нарахування допомоги.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

25.06.2015 року ОСОБА_4 звернулася до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання їй статусу безробітної (а.с. 8).

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч.1 ст. 43 вказаного Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Наказом Оболонського РЦЗ від 01.07.2015 року № НТ150701 відповідачу надано статус безробітного з 25.06.2015 року та за Наказом від 02.07.2015 року №НТ150702 призначено допомогу по безробіттю з 02.07.2015 року (а.с. 20, 90-91).

Наказом Оболонського РЦЗ № НТ151229 від 29.12.2015 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.12.2015 року та Наказом Оболонського РЦЗ № НТ160422 припинено реєстрацію з 22.04.2016 року, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання відповідачу статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття (а.с. 20, 90-91).

За твердженням представника позивача в ході звірки даних з органами ДПА, було виявлено порушення умов перебування ОСОБА_4 як безробітної в Оболонському РЦЗ, а саме подання нею недостовірних даних та документів про місце та підстави звільнення з останнього місця роботи, про що було складено відповідний Акт № 90 від 12.04.2016 року про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 16-17).

За результатами перевірки встановлено, що під час постановки на облік як безробітної в Оболонському РЦЗ, ОСОБА_4 , начебто, не надано достовірних даних про своє останнє місце роботи (ППО КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ), причину звільнення (за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП) та дату звільнення (24 червня 2015 року).

Згідно розрахунку виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_4 починаючи з липня 2015 року по грудень 2015 року не мала права отримувати виплати допомоги по безробіттю, внаслідок чого загальна сума матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню особою становить 13 557,75 грн. (а.с. 22).

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

26.04.2016 рокуОболонським РЦЗ видано наказ №66 про стягнення з ОСОБА_4 безпідставно нарахованої допомоги по безробіттю за період з липня по грудень 2015 року у розмірі 13 557 грн. 75 коп. (а.с. 21).

29.04.2016 року відповідачу було надіслано повідомлення № 25-1233 від 27.04.2016 року з проханням сплатити у п`ятнадцятиденний строк незаконно отримані кошти, але вказана вимога центру зайнятості ОСОБА_4 виконана не була.

Статус безробітного надається особам, які зазначені у ч.1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, визначені вПорядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року №792.

У відповідності Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу особі, яка пред`явила документи, зазначені в пункті 4 цього Порядку, кар`єрний радник забезпечуватиме її супровід та організацію надання послуг.

Для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

З рішенням про надання (відмову в наданні) статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відкладення, скорочення тривалості та припинення виплати такого забезпечення особа ознайомлюється під час відвідування кар`єрного радника, про що ставить підпис у відповідному додатку до персональної картки.

З матеріалів справи вбачається, що в особовій справі ОРЦЗ ОСОБА_4 міститься таблиця, яка заповнена спеціалістомцентру зайнятості саме при отриманні документів від заявниці «Періоди зайнятості та трудовий стаж особи. Частина 1. Періоди зайнятості», при цьому вказаний документ містить помилки щодо періоду роботи, назви професії та назви документа на підставі якого заявниця працювала в Об`єднанні первинних профспілкових організацій комунальних підприємств житлового господарства Оболонського району м. Києва (далі - ОППО КПЖГ), однак все ж відображено відомості про роботу в ОППО КПЖГ.

У вказаному документі інспектором ОРЦЗ зазначено, що ОСОБА_4 працювала в ОППО КПЖГ з 01.01.2013 року по 30.04.2015 року, хоча насправді заявниця звільнена з даної організації 24.06.2015 року на підставі відповідного протоколу, який надавався до ОРЦЗ при оформленні особової справи для нарахування виплат по безробіттю. Крім того, інспектором помилково зазначено назву посади ОСОБА_4 і вказано, що дані про це містяться начебто у трудовій книжці, хоча насправді в ОППО КПЖГ ОСОБА_4 працювала на посаді секретаря на підставі відповідного договору який було укладено між останньою та ОППО КПЖГ за сумісництвом і в трудовій книжці не міститься даних про роботу у вказаній організації.

Таким чином твердження позивача про те, що відомості про перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з ОППО КПЖГ та причини її звільнення не містилися у наданих останньою документах і з`ясовані лише на підставі перевірки та розслідування спростовується матеріалами справи, оскільки не могли б бути зазначені у таблиці при наданні статусу безробітної за зловживання заявниці при подачі первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набуте майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз наведених норм закону та ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»свідчить, що надміру сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю можуть бути утримані за умови зловживань з боку заявника або умисного подання недостовірних даних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідальним працівником центру зайнятості не лише допущено ряд помилок при оформленні статусу безробітного ОСОБА_4 , але й невірно проаналізовано документи на підтвердження можливості отримання цього статусу останньою.

У відповідності до п.18. ч.2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань мають право звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Таким чином, центр зайнятості мав постійний доступ до індивідуальних відомостей про застраховану особу і в будь-який момент мав змогу їх звірити з базою даних центрального органу виконавчої влади.

З огляду на наведене, суд не вбачає недобросовісності та зловживань набувача ОСОБА_4 або подання недостовірних даних для безвідмовного отримання статусу безробітної.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження зібраними у справі доказами.

Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 1, 22, 40, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року №792, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук