Справа №: 343/65/19
Провадження №: 2/0343/176/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем, ОСОБА_2, вони перебували в шлюбі з 7 вересня 2007 року.

Від спільного проживання в шлюбі у них 12.04.2009 року народилася дочка, ОСОБА_3, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Одруження з ОСОБА_2 виявилось невдалим. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2010 року шлюб між ними було розірвано, а їх неповнолітню дочку ОСОБА_3 було залишено проживати з нею. Після розірвання шлюбу відповідач інколи допомагав, купляв речі і брав на декілька днів дочку до себе, але вже протягом двох років не бачив дитини, не проявляє ініціативу у спілкуванні. Вона власними силами забезпечує, доглядає і виховує неповнолітню дочку. На даний час, вона не в змозі забезпечити дитину всім негобхідним. Відповідач працює за кордоном, та отримує не малі кошти, але допомагати дитині не хоче.

Їх дочка повинна бути забезпечена належним рівнем розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму. Відповідач, який проживає окремо, ухиляється від виконання свого обовязку. Він не виконує покладені на нього законом обовязки щодо виховання та матеріального забезпечення, хоч можливість утримувати свою єдину дочку в нього є.

На момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди про утримання та виховання дитини. Їй відомо, що крім їх спільної дитини, інших дітей у відповідача немає, він є молодим і здоровим чоловіком, тому може і зобовязаний допомагати своїй дитині матеріально.

Оскільки, відповідач має постійне місце роботи за кордоном та отримує стабільну заробітну плату , з нього слід стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 2500 грн., щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання на повторний виклик не з"явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.27). В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої позивачка ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 на повториний виклик не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.27). В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої, відповідач ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити у його відсутності,позовні вимоги визнає в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с.29).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Про те, що від спільного проживання у шлюбі у сторін 12.04.2009 року народилася донька ОСОБА_3 свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-НМ №124229 від 05.05.2009 року (а.с.7).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2010р., справа №2-1267/2010 року (а.с.8) - шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 вересня 2007 року в с.Кропивник Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 розірвано.

Неповнолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено проживати з матір?ю позивачкою по справі, ОСОБА_5.

Присвоєно ОСОБА_5 дошлюбне прізвище «Паньків».

Після укладення шлюбу з ОСОБА_6, позивачці присвоєно прізвище «Ябчанка», що підтверджується копією паспорта позивачки НЮ368049 виданого Чортківським РС УДМС України в Тернопільській області 10.09.2015 року з відміткою про реєстрацію шлюбу (а.с.4-5).

Як встановлено в судовому засідання - відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Він підробляє на сезонних роботах за межами України.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, визнання ним позову, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на надання правової допомоги слід відмовити, оскільки позивачкою не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат за правову допомогу.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИР І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п"ятсот ) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 15 січня 2019 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , 04.06.1990р.н., РНОКПП НОМЕР_1, жителька с.Кропивник Долинського району Івано-Франківської області, 77542 .

Відповідач: ОСОБА_2, 25.10.1982р.н., житель ІНФОРМАЦІЯ_6, 77541.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш