Справа № 347/607/19
Провадження № 2/347/432/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Гордія В.І.,

з секретарем - Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсними,

в с т а н о в и в :

Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, визнання умов умов кредитного договору недійсними.

Ухвалою Косівського районного суду від 27.11.2019 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсними - було залишено без розгляду.

В судове засідання представник АТ КБ «Приват Банк» не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без участі представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Із позовних вимог видно, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.09.2009 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник (відповідач) зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, взяті на себе зобов"язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 123454,31 грн.

Представник відповідача адвокат Кулешір К.О., в судове засідання не з`явилася, однак у поданому до суду відзиві на позов та заяві про застосування строків позовної давності, просить в позові відмовити з підстав пропуску позивачем строків позовної давності на звернення до суду.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно заяви-анкети від 02.09.2009 року (а.с.8) позивач оформив на ім`я відповідача кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 11000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ознайомився і погодилася з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.09.2009 року станом на 31.01.2019 року, наданої суду АТ КБ «Приват Банк» (а.с.5-7), який подано у вигляді таблиці здійснення операцій по картці відповідача ОСОБА_1 загальна сума заборгованості становить 123454,31 грн., зокрема: заборгованість за кредитом - 9953,92 грн.; заборгованість за процентами - 113500,39 грн.

05.09.2019 року представником відповідача у запереченні на позов було повторно заявлено клопотання про застосування до позовних вимог АТ КБ «Приват Банку» строків позовної давності.

У відповідності до положень ст.256 ЦК України та згідно ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

В пункті 1.5.2 правових Висновків ВСУ у цивільних справах викладених у постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст.355 ЦПК України за ІІ півріччя 2017 року, викладено наступний правовий висновок.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Даний правовий висновок висловлено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 р. у справі № 6-2322цс16.

Окрім того, у п.1.5.10 вищенаведених Висновків ВСУ зазначено, що не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 листопада 2017 р. у справі № 6-2891цс16).

Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.09.2009 року станом на 31.01.2019 року, наданої суду АТ КБ «Приват Банк» (а.с.5-7), який подано у вигляді таблиці здійснення операцій по картці відповідача ОСОБА_1 судом встановлено, що останній платіж на погашення кредиту відповідачем було здійснено ще 23.09.2014 року в розмірі 2000 грн., що відображено в графі "сума погашення за наданим кредитом", при цьому, суд не бере до уваги платіж у розмірі 43,78 грн., який було здійснено 06.10 2015 року, оскільки він є не чим іншим, як автоматичним погашенням простроченої заборгованості, що підтверджується наданою позивачем суду випискою операцій по картці відповідача (зворотній бік а.с.89), а позов до суду ПАТ КБ «Приват Банком» було подано 02.04.2019 року, тобто після спливу термінів позовної давності передбачених чинним законодавством, що вказує на те, що позивач не вчиняв жодних дій по поверненню кредитних коштів, сума яких з кожним роком все збільшувалася і збільшувалася. Окрім того, як вказує позивач у поданому 03.10.2019 року письмовому поясненні, строк дії картки відповідача становив до останнього дня вересня 2015 року, що також вказує на пропуск позивачем строків на звернення до суду з даним позовом, і поважності причин такого пропуску строків позовної давності банком, суд не бачить.

У відповідності до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За таких обставин, суд вважає, що в позові АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід відмовити за спливом строків давності звернення до суду.

На підставі наведеного, ст.ст. 256, 257-261, 267 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.