Провадження №2/712/2342/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Мельник І. О.
з участю секретаря Хоменко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій щодо виселення з службового житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій щодо виселення з службового житлового приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що спільним рішенням засідання командування та житлової комісії Навчального центру відповідно до протоколу № 3 від 11.04.2008 підполковник ОСОБА_3 зі складом сім`ї дві особи (він, дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 ) був забезпечений службовим житловим приміщенням: однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 . (службовий ордер для вселення серії А № 067102.) На сьогоднішній день вказана службова квартира АДРЕСА_1 належить до відомчого житлового фонду та перебуває на балансі Головного центру. Наказом Голови Державної прикордонної служби України № 65-ос від 27.01.2018 підполковник ОСОБА_3 був переведений для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) м. Київ та наказом начальника Головного центру від 09.02.2018 № 55-ос з 11.02.2018 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Спільним рішенням командування та житлової комісії Головного центру згідно з витягом з протоколу № 1 від 23.02.2018 підполковник ОСОБА_3 був знятий із квартирного обліку з усіма членами сім`ї, як такий, що припинив трудові відносини з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи. Вказує, що станом на серпень 2019 року підполковник ОСОБА_3 утримане службове житлове приміщення не здав, хоч і повідомлявся про необхідність його здачі телеграмою від 31.05.2019 за №721/592. Квартира за вищезазначеною адресою не звільнена у зв`язку з тим, що на даній житловій площі зареєстровані та проживають колишня дружина наймача ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , про що свідчить наявність особистих речей. Необхідність для виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , обумовлена тим, що існує квартирна черга військовослужбовців Головного центру, які можуть претендувати на заселення у службове житло. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, із заявами не зверталися, не надано відзиву на позов, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що спільним рішенням засідання командування та житлової комісії Навчального центру у відповідності до протоколу № 3 від 11квітня 2008 року підполковник ОСОБА_3 зі складом сім`ї дві особи (він, дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 ) був забезпечений службовим житловим приміщенням, однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 . (службовий ордер для вселення серії А № 067102.).
На сьогоднішній день службова квартира АДРЕСА_1 , належить до відомчого житлового фонду та перебуває на балансі Головного центру.
Наказом Голови Державної прикордонної служби України № 65-ос від 27.01.2018 підполковник ОСОБА_3 переведений для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) м. Київ та наказом начальника Головного центру від 09.02.2018 № 55-ос з 11 лютого 2018 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Спільним рішенням командування та житлової комісії Головного центру згідно з витягом з протоколу № 1 від 23 лютого 2018 року підполковник ОСОБА_3 був знятий із квартирного обліку з усіма членами сім`ї відповідно до вимог пункту 3 статті 40 Житлового кодексу Української РСР, як такого що припинив трудові відносини з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, пункту 3.9 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 № 1040, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 16/14707 11 січня 2008 року військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаному з переїздом в іншу місцевість, зараховуються на облік за новим місцем служби разом із членами їх сімей зі збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Облікову житлову справу направлено до нового місця проходження служби супровідним листом від 02 березня 2018 року за № 721/447.
Станом на серпень 2019 року підполковник ОСОБА_3 утримане службове житлове приміщення не здав, хоч і повідомлявся про необхідність його здачі телеграмою від 31 травня 2019 року за №721/592.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2016 року у цивільній справі № 712/2612/16 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.
На даний час в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають дві особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (згідно з довідкою з місця реєстрації та склад сім`ї від 12 липня 2019 року № 722).
Відповідно до абзаців 8-9 пункту 2.22 Інструкції виселенню зі службового житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення підлягають колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають при ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний термін з дня розірвання шлюбу. Виселення провадиться у судовому порядку за позовом командування органу Державної прикордонної служби України, на обліку в якому перебуває службове житлове приміщення.
Приписами статті 118 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що службові житлові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього.
Згідно з вимогами статті 124 Житлового кодексу Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Аналізуючи норму статті 125 Житлового кодексу України слід дійти висновку, що зазначена норма права підлягають застосуванню до житлових правовідносин, одним із суб`єктів яких є особа, яка перебувала з підприємством, установою чи організацією у трудових відносинах.
Таким чином, закріплені в статті 125 гарантії не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення з службового приміщення громадян, які не перебували чи не перебувають з організацією у трудових відносинах. Право користування службовим приміщенням члена сім`ї (або колишнього члена сім`ї) є похідним від права особи, якій у встановленому законом порядку виданий спеціальний ордер для проживання на період її роботи. До вказаного висновку прийшов Верховний Суд України у справі 761/15791/15-ц від 05 липня 2017 року. До аналогічного висновку також прийшов Верховний Суд України у справі 489/7095/15-ц від 05 липня 2018 року.
Відповідно до вимог пункту 2.1. Інструкції військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності в них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення. Службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби.
Згідно з вимогами пунктів 19-21 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 2.21 Інструкції у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню у двомісячний термін з дня видання наказу про виключення із списків особового складу органу Державної прикордонної служби. Орган Державної прикордонної служби України зобов`язаний прийняти службове житлове приміщення за актом приймання-передавання службового житлового приміщення, до якого додаються дефектний акт квартири, довідка про сплату квартирної плати і комунальних послуг та довідка про склад сім`ї та реєстрацію.
Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» у справах про виселення зі службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому, слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради про включення їх до числа службових.
Судом достеменно встановлено, що на сьогоднішній день на квартирному обліку у Головному центрі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не перебувають. ОСОБА_1 не являється військовослужбовцем Головного центру. Тому, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 не має права користуватися та розпоряджатися службовим житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідачі не звільнили займаного ними службового житлового приміщення, їх не відносять до категорії осіб, визначених ст. 125 ЖК України, які не підлягають виселенню, а тому суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині виселення відповідачів.
З врахуванням вищенаведеного, в частині позовних вимог про зняття з реєстрації відповідачів слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстрації, у порядку встановленого зазначеними Правилами та Законом.
Позовна вимога що встановлення порядку виконання рішення шляхом надання місячного терміну для звільнення службового жилого приміщення не підлягає до задоволення, адже механізм виселення осіб до компетенції суду не входить.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст. 118, 124 ЖК України, ст.ст. 6, 12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій щодо виселення з службового житлового приміщення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 , 1984 року народження, ОСОБА_2 , 2007 року народження, зі службового жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , 1984 року народження, ІПН не відомий, на користь Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) (), сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлений 01.12.2019.

Головуючий