ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Херсон

справа № 667/7582/15-ц

провадження № 22-ц/819/1365/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комсомольського районного суду м.Херсона у складі судді Мусулевського Я.А. від 04 листопада 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПРАВЕКС - БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя.

В обґрунтування доводів позовної заяви посилається на наявність укладеного між Банком та ОСОБА_1 27.12.2005 року кредитного договору № 2326-010/05М, за яким Банк надав їй кредит у розмірі 25 000 дол. США строком до 27.12.2015 року зі сплатою 12 відсотків річних.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 2326-010/05М від 27.12.2005 року, на підставі якого ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язувався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору №2326-010/05М від 27.12.2005 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 умови щодо повернення кредитних коштів не виконуються, виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 29.05.2015 року становить 33 246,99 доларів США та 251 245, 37 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 20 065 дол. США, заборгованість за відсотками - 13 181,99 дол. США, а також пеня за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 71 924, 18 грн ( 3 418,45 дол. США за курсом станом на 29.05.2015 року), пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 179 321,18 грн ( 8 522,87 дол. США, за курсом НБУ станом на 29.05.2015 р.)

Заходи з боку ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відносно відповідача з приводу добровільного погашення суми боргу позитивних результатів не дали.

Враховуючи умови кредитного договору, договору поруки, норми статей 554, 1054 ЦК України, Банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі: 33 246,99 доларів США та 251 245, 37 грн, а також судовий збір.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд ухвалив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість по кредитному договору від 27.12.2005 року в розмірі 33 246,99 доларів США та 251 245,37 грн, а також судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2019 року в складі судді Єпішина Ю.М. заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що банком не доведено факту видачі коштів в якості кредиту; банком пропущено строк позовної давності щодо стягнення періодичних платежів з урахуванням того, що початок виникнення прострочених платежів по кредиту - з 01.11.2009 року, а за відсотками з 07.07.2012 року, проте суд першої інстанції позбавив її можливості заявити про застосування строку позовної давності про застосування якого вона заявляє в апеляційній скарзі. Зазначає, що нарахування пені за несвоєчасну сплату заборгованості по тілу кредиту та несвоєчасну сплату заборгованості по відсоткам є подвійним стягненням. Крім того, до заявленого до стягнення розміру неустойки має бути застосована норма ч.3 ст. 551 ЦК України. Суд не звернув увагу на положення норми ст. 554 ЦК України щодо припинення поруки, а враховуючи час несплати заборгованості за кредитним договором порука припинилася.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Банку доводи скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим з підстав в ньому викладеним. Зазначив, що порука в силу закону не є припиненою, пославшись на норми параграфу 3 ЦК України в редакції Закону від № 2478-VIII від 03.07.2018. Висловив свою позицію щодо строку дії кредитного договору до 2025 року без урахування вимог п.4.4 договору щодо дострокового припинення строку користування кредитом.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що банком доведено наявність кредитної заборгованості, невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, а також передбаченої умовами договору поруки та нормами матеріального права відповідальності ОСОБА_2 , як поручителя.

Судом встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як позичальник, уклала кредитний договір №2326-010/05М від 27.12.2005 року з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») і отримала кредит у розмірі 25 000,00 доларів США зі строком повернення до 27.12.2025 року із сплатою 12 % річних за користування кредитом/ а.с.14-21/.

Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 105 доларів США щомісячно, до 10-го числа наступного місяця (п.4.1.) . Також, відповідно до п.4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця ( за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту, указаного п.1.2. даного договору.

Також судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладений договір поруки №2326-010/05М від 27.12.2005 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язувався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 , як позичальника, за кредитним договором №2326/009/05М від 27 грудня 2005 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки ( штрафу,пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 27 грудня 2025 року у розмірі 25000 дол. США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості ( п.1.1). Відповідно до п. 4.1 договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 27 грудня 2028 року /а.с.22-24/.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору (пункт 1.2 договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням заборгованості (пункти 4.1,4.2 договору).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що шляхом підписання даного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та за сплатою відсотків за користування кредитними коштами більше 10 календарних днів, строк користування кредитом, зазначений у пункті 1.2 даного договору, припиняється достроково на 11-й день прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення.

З розрахунку заборгованості по тілу кредиту вбачається, що останній платіж по тілу кредиту здійснений 23.11.2009 року в сумі 105 дол. США/ а.с.11зв.с.- 13/. В цей же день здійснений платіж по відсоткам за користування кредитом в сумі 261 дол. США / а.с.10 зв.с./. При цьому, наступний платіж здійснений позичальницею 15.04.2010 року в сумі 321 дол. США, який відповідно до умов п. 6.1.5 кредитного договору спрямований на погашення відсотків. Ще наступний платіж здійснений позичальницею 07.07.2012 року в сумі 120 дол. США, який спрямований на погашення відсотків/а.с.11/. А тому за умовами пункту 4.4 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив на 11-й день прострочення, тобто з 21 грудня 2009 року.

Після зміни строку виконання зобов`язання (21 грудня 2009 року) всі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою пункту 4.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний був повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 357/16099/15-ц, від 20 лютого 2019 року справа № 370/1877/15-ц, та у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16.

Таким чином, враховуючи вищевикладені умови кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив на 11-й день прострочення, тобто 21 грудня 2009 року.

Здійснені позивачем платежі на погашення кредитної заборгованості 15.04.2010 року та 07.07.2012 року свідчать про визнання боргу за кредитним договором, що в силу ч.1 ст. 264 ЦК України є пориванням перебігу позовної давності.

ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності.

Разом з тим, матеріалами справи доведено та відповідачами не спростована сума заборгованості за кредитним договором, яка нарахована банком, що у сукупності доказів про наявність кредитних зобов`язань, їх неналежне виконання, нарахованої суми заборгованості свідчить про доведеність позову.

Виходячи з роз`яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, враховуючи те, що строк дії кредитного договору (до 27.12.2025 року) було змінено на підставі умов договору (пункт 4.4) до 21.12.2009 року, з якого і почався перебіг позовної давності, який переривався в останнє 07.07.2012 року, ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувшись до суду з даним позовом 04 вересня 2015 року пропустив строк позовної давності, що з урахуванням заявленого стороною відповідача клопотання, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для застосування строку позовної давності є частково обґрунтованими. Наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог за вищевикладених обставин надає підстави для відхилення інших доводів апеляційної скарги.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу відповідача задоволено та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то з позивача - АТ «ПРАВЕКС БАНК» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, який остання сплатила за подання апеляційної скарги у розмірі 5 481 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 листопада 2015 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС - БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» (, 01021, м. Київ, Кловський узвіз,9/2) на користь ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 5481 грн (п`ять тисяч чотириста вісімдесят однієї гривні).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року

Суддя І.В.Склярська