Ухвала

1 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 344/3564/17

провадження № 61-19379ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», в інтересах якого діє адвокат Жиляк Михайло Дмитрович, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про стягнення майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» майнової шкоди у розмірі 30 270,51 грн та судових витрат у загальному розмірі 1 840 грн.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від30 травня 2019 року позов задовольнив частково.

Стягнув з Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» на користь ОСОБА_1 27 832,59 грн у відшкодування майнової шкоди та 1 840 грн у відшкодування судових витрат.

У іншій частині позову відмовив.

Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 1 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» залишив без задоволення, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року - без змін.

27 жовтня 2019 року подана до Верховного Суду касаційна скарга Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», в інтересах якого діє адвокат Жиляк М. Д., в якій заявник просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року становить 1 921 грн.

У даній справі ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн).

Право на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 рокуКомунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» обґрунтовує тим, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, дійшов висновку,

що обґрунтування, які вона містить, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які

дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зазначені заявником у касаційній скарзі обставини, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтовані тим, що вирішення справи Верховним Судом має виняткове значення для нього, оскільки внаслідок ухвалення оскаржуваних судових рішень заявник має понести непередбачувані для нього грошові витрати. Необхідність розгляду справи у касаційному порядку заявник мотивував тим, що правовідносини, урегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стосуються більшої частини населення держави, тому справа становить значний суспільний інтерес.

Вказані доводи касаційної скарги не містять правових підстав для розгляду малозначної справи в касаційному порядку. Незгода заявника з діями позивача або з оскаржуваними судовими рішеннями у цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. Посилання заявника відхиляються судом, оскільки у касаційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування доводів про те, що дана справа становить значний суспільний інтерес у розумінні підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, а саме з підстав неправильного застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, не є обставиною, яка впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення длязаявника.

Зміст наведених у касаційній скарзі обґрунтувань свідчить про те, що Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» не погоджується з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою доказів та заперечує проти обставин, які суди визнали встановленими на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 5 квітня 2018 року).

Оскільки Комунальним підприємством Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» подано касаційну скаргу на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, і випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, ним не доведені, а судом не встановлені, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Зазначення у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюКомунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», в інтересах якого діє адвокат Жиляк Михайло Дмитрович, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко