КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 369/13450/18

провадження № 22-ц/824/1204/2019

14 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Шоста київська державна нотаріальна контора, Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» Київської області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Великокарашинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та переведення прав і обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року в складі судді Пінкевич Н.С.,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 треті особи: Шоста київська державна нотаріальна контора, Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» Київської області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Великокарашинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та переведення прав і обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року вказану справу передано на розгляд до Макарівського районного суду Київської області за підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме вимоги ч.1 ст.30 ЦПК України, просить скасувати вказану ухвалу суду, а справу повернути в той же суд для розгляду по суті.

Свої доводи мотивує тим, що 12 спірних земельних ділянок знаходяться в Макарівському районі Київської області, але їх вартість значно менша, ніж вартість 2-х земельних ділянок та не зданого в експлуатацію житлового будинку в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

З отриманих нею звітів про грошову оцінку 12 земельних ділянок у Макарівському районі Київської області вбачається, що їх загальна ринкова вартість становить 3 482 170 грн.

Вартість двох земельних ділянок в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області становить 1 600 885 грн., а вартість будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 - 3 576 084 грн.

Оскільки вартість спадкового майна, що знаходиться в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області за своєю вартістю перевищує вартість спадкового майна, яке знаходиться в Макарівському районі Київської області, суд першої інстанції помилково направив справу за її позовом до Макарівського районного суду Київської області.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Передаючи справу на розгляд до Макарівського районного суду Київської області за встановленою цим Кодексом підсудністю, суд першої інстанції виходив із того, що більша частина нерухомого майна знаходиться в Макарівському районі Київської області. При цьому до позовної заяви не було надано доказів оцінки майна, яке знаходиться в Макарівському районі Київської області.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Обґрунтовуючи підсудність даної справи Києво-Святошинському районному суду Київської області позивач посилався на ті підстави, що сукупна вартість спірних земельних ділянок, розташованих в Макарівському районі Київської області, та двох старих будинків в с. М. Карашин та с. Мар`янівка Макарівського району Київської області значно менша, ніж сукупна вартість двох земельних ділянок та житлового будинку в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

На підтвердження вартості земельної ділянки пл. 0,2500 га в с. Білогородка, позивачем надано звіт про експертну грошову оцінку, згідно якої її вартість становить 1 219 100 грн, а вартість земельної ділянки пл. 0, 2635 га в с. Білогордка - 381 785 грн.

Не надання позивачем доказів оцінки майна, яке знаходиться в Макарівському районі Київської області, при наявності сумнівів щодо його дійсної вартості, не позбавляло суд першої інстанції самостійно визначити його попередню вартість та в залежності від того, вартість якого об'єкта нерухомого майна буде визнана вищою, вирішити питання щодо підсудності даного спору.

Визначення суду для розгляду справи за правилами виключної підсудності з огляду на кількість об'єктів нерухомого майна, розташованих в різних районах Київської області, є помилковим, оскільки визначальним критерієм для визначення підсудності при наявності декількох об'єктів нерухомого майна є місцезнаходження об'єкта, вартість якого є найвищою.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов передчасного висновку про непідсудність даної справи Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк