Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2019 Справа №607/14916/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 4 000 грн. щомісячно. Однак, станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів, у визначеному, згідно даного судового рішення, розмірі, перестали існувати. Підставою для визначення аліментів була інформація відділення АВР Групи харчування Гілфорд Об`єднаного королівства Великої Британії від 06.09.2018 року. Позивач звільнився з 06 вересня 2018 року та не працює у зазначеному підприємстві. До звільнення за 23 тижні робочого часу позивач отримав 11 183,85 фунтів стерлінгів. З 14.01.2019 року він перебуває у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_6 , працює обвальщиком м`яса. Його середньомісячний заробіток склав 3 450 грн. Крім того, його батько ОСОБА_7 в лютому 2019 року переніс оперативне втручання та лікування, яке було оплачено позивачем в сумі 8 000 грн. Із метою належного проживання та сплати встановленого рішенням суду від 01.10.2018 року, розміру аліментів ОСОБА_1 був змушений позичати кошти у третіх осіб. Позивач не взмозі оплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі та вважає, що він вправі ставити питання про зменшення розміру аліментів, а тому, просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 01 жовтня 2018 року, визначивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 1 013 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 14 січня 2019 року і до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували його неспроможність мати більш високі доходи, враховуючи те, що він є працездатною особою, має докладати додаткові зусилля до покращення свого матеріального стану та забезпечення своєї неповнолітньої дитини найнеобхіднішим. Крім того, інших осіб позивач на утриманні немає. Водночас, зазначає, що на сьогодні, є актуальні вакансії з аналогічної позивачу спеціальності - «Обвалювальник м`яса», заробітна плата по яких становить близько 11 000,00 грн. Однак, з незрозумілих причин, позивач працевлаштовується на роботу з оплатою в розмірі 4 200,00 грн., коли є інші вакансії по його спеціальності з оплатою праці значно більшою. Посилання позивача на погіршення матеріального становище його батька, як на підставу зменшення розміру аліментів, є абсолютно безпідставним, оскільки: по-перше його батько отримує пенсійне забезпечення. Крім того, із змісту розписок, долучених позивачем, слідує, що останній при сплаті аліментів в розмірі 4000,00 грн. в місяць, погасив додатково ще 16 000,00 грн., отриманих нібито на лікування батька. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду не надано. Таким чином, враховуючи те, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, не має на утриманні інших осіб, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на предмет погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 не надав, проведення виплат, які в рази перевищують його «офіційний» дохід, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечили.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

У даному шлюбі у них народилася одна дитина: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітній ОСОБА_5 проживає із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року визначено стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи стягувати із 03 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , згідно наказу №1 від 11.01.2019 р., ОСОБА_1 з 14 січня 2019 року працює обвалювальником м`яса у ФОП ОСОБА_6 .

Згідно Довідки про доходи №0000-000002 від 06 березня 2019 року, виданої ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_1 у січні 2019 року нараховано заробітну плату в сумі 2 800 грн., в лютому 2019 року - 4 200 грн.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №379, наданих 01.11.2019 р. Тернопільською державною податковою інспекцією Тернопільського управління Головного управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді заробітної плати в січні 2019 року в сумі 11 200,00 грн., в лютому 2019 року - 12 600,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1997 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Довідки про доходи №10 від 01 листопада 2019 року, виданої ПАТ «Тернопільміськгаз», ОСОБА_3 працює бухгалтером і її заробітна плата за період із травня 2019 року по жовтень 2019 року становить 48 696,67 грн.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили сплачує на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 4 000 грн. щомісячно.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено в пункті 23 Постанови зазначеної розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на зміну його матеріального становища з часу ухвалення судом рішення від 01 жовтня 2018 року.

Так, судом встановлено, що підставою для визначення згідно рішення суду від 01.10.2018 року розміру аліментів в сумі 4 000 грн. була інформація відділення АВР Групи харчування Гілфорд Об`єднаного королівства Великої Британії від 06.09.2018 року. Позивач звільнився із зазначеного підприємства з 06 вересня 2018 року.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2019 року 2 027 грн., з 01.07.2019 року 2 118 грн., з 01.12.2019 року 2 218 грн.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані суду, вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 в користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, визначаючи розмір аліментів у зазначеній сумі, суд вважає, що позивач вправі сплачувати їх у такому розмірі, оскільки є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має. Також, суд відкидає твердження відповідача та його представника про те, що позивач може сплачувати розмір аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року у розмірі 4 000 грн., оскільки на даний час відповідач звільнився із відділення АВР Групи харчування Гілфорд Об`єднаного королівства Великої Британії де раніше працював, на даний час отримує нижчі місячні доходи у ОСОБА_8 , які не дають йому можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному зазначеним судовим рішенням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року.

Стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі) п`ятсот гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 4000 грн. щомісячно, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, а також виконавчого листа, виданого на його виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 листопада 2019 року.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 - проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

відповідач - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан