РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.10.2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Сікорська Я.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , коштів, які були надані як допомога по безробіттю, мотивуючи позов тим, що відповідач за сприянням у працевлаштуванні звернувся до Херсонського міського центру зайнятості. На підставі заяв від 09.03.2011 року та 09.04.2012 року про надання статусу безробітного, наказом центру зайнятості від 09.03.2011 року та 09.04.2012 року ОСОБА_1 надано статус безробітного з 08.03.2011 року та з 09.04.2012 року, ОСОБА_1 призначено виплату допомоги по безробіттю з 09.03.2011 року та з 09.04.2012 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю. З правами та обов`язками ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис 09.03.2011 року та 09.04.2012 року, що відображено в заявах про надання статусу безробітного. В зазначеній заяві ОСОБА_1 проінформував, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію та пільгових умовах та за вислугу років не отримує. В подальшому позивачем було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Згідно листа Херсонського відділу обслуговування громадян №2 Управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04.04.2018 року №3210/02-11 встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості був зареєстрований з 21.07.2003 року, як фізична особа-підприємець та знятий з реєстрації 22.03.2018 року. Отже позивач ОСОБА_1 приховав факт зайнятості в період знаходження на обліку в статусі безробітного, чим порушив ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Добровільно відповідач борг не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 6240 грн. 42 коп. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 25.06.2019 року задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Ухвалою від 29.10.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.03.2011 року та 09.04.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського МЦЗ з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с. 11, 12).

Відповідно до витягу з наказів Херсонського міського центру зайнятості наказом від 19.07.2018 року ОСОБА_1 надано статус безробітного з 08.03.2011 року та з 09.04.2012 року, наказом від 09.03.2019 року №НТ110309 та 09.04.2012 року №НТ120409 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 08.03.2011 року по 01.03.2012 року; з 09.04.2012 року по 15.09.2012 року. Згідно наказу Херсонського міського центру зайнятості від 26.09.2011 року №НТ110926, від 19.10.2012 року №НТ121019 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію його як безробітного (а.с. 8, 10).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань - ОСОБА_1 був зареєстрований з 21.07.2003 року, як фізична особа-підприємець та знятий з реєстрації 22.03.2018 року (а. с. 23).

За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №52/ДР від 16.04.2018 року (а.с. 18).

Відповідно до витягу з наказів Херсонського міського центру зайнятості наказом від 19.07.2018 року №НТ180719 прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 , згідно розрахунку, коштів у сумі 6240,42 грн. з яких 3393,49 грн. - допомога у період професійного навчання в період з 08.03.2011 року ро 23.09.2011 року; 2846,93 грн. - допомога по безробіттю за період з 09.04.2012 року по 15.09.2012 рік (а.с.24).

Відповідно до відомості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1 грошові кошти у 6240,42 грн. підлягають поверненню (а.с. 24).

Листом від 23.07.2018 року №06/2693/18, ОСОБА_1 запропоновано добровільно повернути кошти Херсонському міському центру зайнятості протягом п`ятнадцяти календарних днів від дня отримання поштового відправлення (а.с.21-22).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до положень ч.2 та ч. 3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого Наказом Мінпраці від 20.11.2000 року №307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що допомога по безробіттю, виплачена ОСОБА_1 , а також вартість наданих соціальних послуг відповідачу підлягають поверненню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.36ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» суд,-

вирішив:

Позов Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Херсонського міського центру зайнятості (місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, буд. 7-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35219574) грошові кошти у розмірі 6240 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Херсонського міського центру зайнятості (місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, буд. 7-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35219574) судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Як що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.М. Єпішин