Справа № 136/998/19
провадження № 2/136/330/19
РІШЕННЯ

іменем України

"23" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи його підставність тим, що він, ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приходяться йому синами, а ОСОБА_2 колишньою невісткою (співмешканка сина ОСОБА_4 ), місце проживання яких було зареєстроване у належному йому житловому будинку за його згоди, утім відповідачі фактично не проживають у вказаному будинку більше року, тому позивач вважає, що вони втратили право на користування належним йому житлом. Відповідачі не бажають самостійно знятися з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає йому як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна, вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 24.06.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідачі відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надали, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про право особистої власності на будинковолодіння від 28.01.1993 року (а.с.5). Право власності на об`єкт нерухомості було зареєстровано в силу діючого законодавства 12.02.1993.

Згідно із записами у домовій книзі на вищевказане домоволодіння встановлено, що місце проживання відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було зареєстроване у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , на що вказує штемпель відповідного змісту (а.с.9-12).

Як убачається із довідок виконкому Липовецької міської ради №1165, 1166, 1167 від 18.04.2019 (а.с.6-8), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але не проживають перші обоє з 2005 року по даний час, а ОСОБА_3 з 06.11.2017.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати відповідачів, такими, що втратили право користування належним йому житловим будинком.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є власником спірного житлового будинку, відповідачі були зареєстровані у належному позивачеві будинку як його діти та колишня невістка. Відповідачі вибули із зазначеного житлового будинку, не проживають більш як рік, не несуть жодних зобов`язань щодо утримання майна.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

За встановлених судом обставин, які були підтверджені зібраними у справі доказами, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідачів на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, відповідно до положень ЦК України.

За таких обставин суд задовольняє позов у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст.2, 12, 13, 76, 259, 263, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у рівних частинах на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768, 40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко