01.03.2019 Справа № 363/4013/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

третя особа ОСОБА_2,

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11.11.2017 року сторони по справі уклали шлюб. Від відповідача народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання позивача. Таким чином, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до його повноліття та на її утримання по 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Крім того, пояснила, що відповідач не ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, однак вона не хоче постійно просити кошти, а хоче щоб ОСОБА_4 сплачував аліменти на підставі рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Разом з тим, ОСОБА_4 не скористався своїм правом та відзиву на позовну заяву до суду не надав і правової позиції щодо позовних вимог не висловився.

Третя особа в судовому засіданні, заперечувала проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях, з яких вказала, що відповідач сплачує аліменти на утримання їх спільної доньки від першого шлюбу. Позивач звертаючись до суду з даним позовом, третя особа вважає, що метою подачі даної заяви слугує подальше звернення відповідача з позовом про зменшення розміру аліментів. Крім того, вважає, що не доведено факту, що дитина проживає лише з позивачем, тим більше сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі на даний час.

Представник третьої особи підтримав позицію свого довірителя та просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2015 року до її повноліття, тобто до 18.12.2018 року.

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 11.11.2017 року.

Від спільного проживання у шлюбі сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 15.03.2018 року, в якому батьками зазначено: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_1

Захист же цивільних прав, які випливають із сімейних правовідносин, передбачений спеціальним законом - Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, частино 1 статті 75 СК України, визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що визначено частиною 1 статті 81 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач бере участь в утриманні ОСОБА_5 добровільно виконує свої зобов'язання, що в свою чергу у судовому засіданні не заперечувала сама позивач.

Таким чином, враховуючи норми статей 76, 79, 80, 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо обґрунтування вимог, а саме того, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання сина, а також під час розгляду справи не здобуто доказів того, що спільна дитина сторін по справи ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні.

Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

Відповідач: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_3).

Третя особа: ОСОБА_2 (РПОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_1).

Повний текст рішення складено 05 березня 2019 року.

Суддя О.Д. Рудюк