Дата документу 26.11.2019 Справа № 333/4510/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/4510/18 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
№ 22-ц/807/2524/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Вакуленко Світлана Олександрівна, Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Вакуленко С.О., Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання шлюбу недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишалась спадщина: ј частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 та приватним нотаріусом Вакуленко С.О. була відкрита спадкова справа № 1/2018. Позивач є спадкоємицею першої черги, заповіт ОСОБА_3 складений не був. Однак, вже після смерті батька ОСОБА_1 дізналась, що ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_2 у Комунарському відділі РАЦС 05.03.2016 року. Вважає, що даний шлюб є фіктивним, виходячи з такого:

- ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 з метою отримання спадщини, тому що про цей шлюб нікому не було відомо, існувала велика різниця у віці між батьком та ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 ніколи не проживала та не була зареєстрована разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- сумісного господарства між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було, також не було мети створення сім`ї.

Вважає, що шлюб був укладений тільки з метою отримання квартири та її продажу, а не з наміром створити сім`ю.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати недійсним у зв`язку з фіктивністю шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Комунарському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції 05.03.2016 року, (актовий запис № 84).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.03.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 84 (а.с. 44).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 19).

Як при розгляді справи у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді позивач посилалася на те, що її батько не міг укласти шлюб, тому що він не повідомляв про це нікого з родичів, в тому числі позивачку, відповідач не проживала з її батьком, не вели спільний побут, мали значну різницю у віці, а тому шлюб мав фіктивний характер та був укладений відповідачкою з метою отримання спадщини.

Зазначені доводи містять не підтверджені належними доказами припущення, які не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання шлюбу недійсним.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст.38 СК підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 цього Кодексу. В ст. 40 СК України передбачено випадки, коли шлюб визнається недійсним за рішенням суду (шлюб, укладений без вільної згоди жінки та чоловіка та фіктивний шлюб).

Як зазначив суд першої інстанції, для визнання шлюбу недійсним на тій підставі, що шлюб є фіктивним (якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) або шлюб було зареєстровано без вільної взаємної згоди жінки чи чоловіка (згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства), необхідно подати відповідні докази, як то документальне підтвердження постійно роздільного проживання, пояснення свідків, довідки медично-лікувальних установ про стан психічного здоров`я одного з подружжя, висновки експертів тощо.

Та обставина, про яку зазначає позивач, що її батько не усвідомлював наслідків укладення шлюбу, не свідчить про його недійсність.

Судом першої інстанції були правильно розцінені посилання позивача на те, що відповідач не була зареєстрована за місцем проживання її батька, як такі що не впливають на висновки щодо дійсності шлюбу; окреме місце реєстрації подружжя саме по собі не може бути підставою для визнання шлюбу недійсним (фіктивним).

До того ж у положеннях Сімейного кодексу відсутній обов`язок подружжя проживати або бути зареєстрованими за однією адресою.

Судом першої інстанції також бути оцінені посилання позивача на те, що є суттєва різниця у віці між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час одруження.

Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_3 померла дружина, він залишився проживати один у квартирі, одна донька - позивач мешкає у м. Запоріжжя, але у неї є окрема сім`я, робота, тому остання відвідувала батька не більше 2-3 разів на тиждень. Інша донька - мешкає у м. Києві, і приїжджала до батька вкрай рідко. Тому, на думку суду природно, що ОСОБА_3 створив з ОСОБА_2 сім`ю з подальшим набуттям прав та обов`язків подружжя після реєстрації шлюбу. На момент одруження ОСОБА_3 було 86 років, а ОСОБА_2 - 74 роки.

Зазначена різниця у віці не доводить фіктивність укладення шлюбу, до того ж, як встановив суд шляхом допиту свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проводили час разом, сам ОСОБА_4 повідомляв, що він одружився.

А в абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Тож суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність будь-яких переконливих доказів на підтвердження фіктивності шлюбу, укладення його з метою отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо.

Тож позивач не довела відсутності у відповідача (а також у її батька ОСОБА_3 ) реального наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя.

Та за таких обставин самі по собі доводи позивача про те, що метою укладення шлюбу для відповідача було отримання спадщини, не дають підстав для визнання шлюбу недійсним.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 грудня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко