ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7444/19 Справа № 189/2112/18 Суддя у 1-й інстанції - Малашина Ю. Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретаря судового засідання Євтодій К.С.

сторони справи:
позивач- Військова частина НОМЕР_1
відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку, спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року, винесену суддею Малашиною Ю.Б. в м.Покров Дніпроветровської області, повний текст постанови виготовлено 27 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач в/ч НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі, просив стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 55 017 (п`ятдесят п`ять тисяч сімнадцять) гривень 22 копійки, та всі витрати, пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1754 від 23.11.2017 року було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов встановлених недоліків під час прийому - передачі посади командира медичної роти. В ході проведення службового розслідування було встановлено, що згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №162 від 20.11.2017 року капітан медичної служби ОСОБА_2 прийняв справи та посаду командира медичної роти частини. Виявленими недоліками встановлено, що станом на 28.11.2017 року документація ротного господарства, формуляри, паспорти на кунги і агрегати, комплектовочні відомості та картки некомплекту не відновлені. Технічний талон на автомобіль ГАЗ-66 військовий НОМЕР_2 відсутній, місце знаходження встановити не можливо. Технічні талони Рено Мастер військовий номер НОМЕР_3 , ЗІЛ-131 військовий номер НОМЕР_4 і спеціальний ГАЗ-66 військовий номер НОМЕР_5 вилучені Військовою службою правопорядку в зв`язку із технічним станом, який унеможливлює експлуатацію вище вказаних автомобілів (акт проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів військової частини НОМЕР_1 №537 від 31.07.2017 року). Документи на оформлення технічного талону МТЛБ-С військовий номер НОМЕР_6 надані у відділення Військової служби правопорядку, оскільки вище зазначений транспортний засіб прибув у частину у серпні 2017 року. Документи на постановку Мерседес Віто 110 військовий номер НОМЕР_7 на бухгалтерський номер по медичній службі не надані, в зв`язку з чим автомобіль знаходиться лише на бухгалтерському обліку по автомобільній службі. Відсутні матеріальні засоби, які вказані в акті прийому - передачі справ та посади командира медичної роти, частково знайдені під час повторної перевірки, що підтверджується поясненням капітана ОСОБА_2 . Встановити місце знаходження недостаючого майна по автомобільній, речовій, квартирно-експлуатаційній, медичній службах, службі пального та мастильних матеріалів і службі зв`язку, оскільки відповідач ОСОБА_1 не представила вище зазначені матеріальні засоби, об`єктивні пояснення щодо його відсутності не надала, про що свідчить письмове пояснення вище зазначеної особи.
Також в ході прийому - передачі справ та посади командира медичної роти була виявлена нестача пального та мастильних матеріалів, підтверджуючі документи на їх використання у частині відсутні. Згідно із актом технічного стану №746 від 22.11.2017 року блок двигуна №925275 автомобіля ЗІЛ-131 військовий номер НОМЕР_4 має тріщину внаслідок порушення експлуатації в зимових умовах.
Відповідно до акту технічного стану №21/03/17 від 23.02.2017 року відповідальною особою була відповідач. Під час ремонту даху медичної роти у березні - квітні 2017 року були використані 14 листів восьми хвильового шиферу та один кілограм цвяхів 5x150 мм. Станом на 28.11.2017 року акт виконаних робіт відповідачем був не відпрацьований, що унеможливлює зняття з обліку витратні матеріальні засоби.
Згідно із довідкою - розрахунком про вартість шкоди, завданої державі внаслідок нестачі (псування, знищення, втрати) майна медичної служби вартість 115 найменувань складає 24020 грн. 62 коп.
Відповідно до довідки -розрахунку на автомобільне майно медичної роти військової частини НОМЕР_1 від ЗОЛ 1.2017 року загальна сума нестачі складає 27756 грн. 90 коп.
Згідно із довідкою - розрахунком на відповідача загальна сума, яка підлягає утриманню, становить 12647 грн. 04 коп.
Відповідно до довідки - розрахунку на мано КЕС, яке було втрачено в медичній роті військової частини НОМЕР_8 , сума, яку підлягає утримати, становить 422 грн. 10 коп.
Згідно із довідкою - розрахунком на речове майно, яке було втрачено в медичній роті військової частини НОМЕР_8 , сума нестачі складає 419 грн. 00 коп.
Відповідно до відомості щодо визначення залишкової вартості телефонного апарату ТА-57 1990 року виготовлення станом на 01.12.2017 року від 04.12.2017 року залишкова вартість майна Збройних Сил України становить 46 грн. 61 коп.
Згідно із відомістю щодо визначення залишкової вартості годинника 122ЧС 1990 року виготовлення станом на 01.12.2017 року від 04.12.2017 року залишкова вартість майна Збройних Сил України становить 40 грн. 36 коп.
Відповідно до пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_8 «Про завершення службового розслідування по факту виявлених недоліків під час прийому - передачі справ та посади командира медичної роти» №1923 від 06.12.2017 року було визначено відповідача ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі 65 352 гривень 63 копійок.
Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №575 від 22.02.2018 року було призначено службове розслідування по факту встановлення причин та умов утримання коштів по нестачі пального з відповідача. В ході проведення службового розслідування було встановлено, що згідно рапорту начальника приймально-сортувального відділення медичної роти капітана медичної служби ОСОБА_3 за вих.№1680 від 22.02.2018 року стало відомо, що вище зазначена особа просить повернути утримані кошти по нестачі пального ДП Євро с/1 ДТЗ у кількості 1253 грн. 12 коп. (89 кг/104 л), згідно здавальної відомості №1371 від 14.11.2017 року та донесення №269 за листопад 2017 року і за пальне А80 Євро 4Е5 - вартість 7269 грн. 70 коп. (278 кг/369 л), згідно донесення №269 за листопад 2017 року. Пальне в кількості ДП Євро с/1 ДТЗ 89 кг/104 л та А80 Євро 4Е5 278 кг/369 л було поставлено на облік у службу ПММ, оскільки відповідно до наказу командира частини № НОМЕР_9 від 06.12.2017 року вище зазначені матеріальні засоби були списані по донесенню. Проте, причиною виникнення нестачі палива була велика завантаженість робочого часу, а також незнання керівних документів відповідачем. Згідно довідки - розрахунку (постановка на облік у зв`язку зі здачею та проведенням донесення) на відповідача, сума, яка підлягала поверненню по постановці на облік, становила 8522 грн. 82 коп.
Тому відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №1492 від 21.05.2017 року було визначено пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про завершення службового розслідування по факту виявлених недоліків під час прийому - передачі справ та посади командира медичної роти» №1923 від 06.12.2017 року викласти в іншій редакції, а саме: відповідача притягнути до повної матеріальної відповідальності з урахуванням кратності у розмірі 56829 гривень 81 копійок.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1459 від 16.05.2018 року було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов переплати грошового забезпечення навіднику 1 танкового батальйону молодшому сержанту ОСОБА_4 .
В ході проведення службового розслідування було встановлено, що під час перебування на посаді ТВО начальника медичної служби відповідачем усупереч ст.87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не контролювала лікування хворих.
Так, молодший сержант ОСОБА_4 був виписаний з лікувального закладу та перебування вищезазначеного військовослужбовця було невідоме, перевірка лікувального закладу проводилась формально, а тому капітан ОСОБА_5 , згідно із поясненням, отримав інформацію, що молодший сержант ОСОБА_4 знаходився в шпиталі м.Дніпро, тому, згідно із пунктом 10 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243/95-ВР від 23.06.1995 року, за шкоду, заподіяну недбалим виконанням службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, відповідачу необхідно було понести матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Тому, відповідно до пункту 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №2061 від 10.07.2018 року визначено відповідача притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення на суму 4090 гривень 00 копійок.
Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2822 від 11.09.2018 року було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов нестачі аптечок в кількості 7 штук, які рахуються за відповідачем.
В ході проведення службового розслідування було встановлено, що відповідно до рапорту начальника аптеки - фармацевта відділення медичного постачання медичної роти старшини ОСОБА_6 за вих.№826 від 11.09.2018 року стало відомо, що станом на 11.09.2018 року за відповідачем по медичній службі рахується аптечка індивідуальна AI в кількості 7 шт. на загальну суму 9267 грн. 93 коп. Згідно із поясненням відповідача ОСОБА_1 стало відомо, що під час переміщення у жовтні 2017 року з полігону «Широкий Лан» до пункту постійної дислокації у м.Кривий Ріг були втрачені 7 індивідуальних аптечок, які вище зазначений військовослужбовець отримала особисто, що підтверджується накладною №253 від 05.09.2017 року. Згідно із довідкою - розрахунком про вартість шкоди, завданої державі внаслідок нестачі (псування, знищення, втрати) майна медичної служби вартість з урахуванням складає 9267 грн. 93 коп.
Відповідно до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі аптечок в кількості 7 штук» №2879 від 17.09.2018 року визначено відповідача притягнути до повної матеріальної у розмірі 9267 гривень 93 копійки.
Отже, відповідачем ОСОБА_1 , перебуваючи на відповідальній посаді, всупереч вимогам всіх керівних документів, було заподіяно шкоду державі з її вини, у зв`язку із незаконним витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; обманом держави в інших формах, оскільки держава, в особі військової частини НОМЕР_1 , понесла матеріальні збитки у сумі 55 017 грн. 22 коп.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №298 від 17.09.2018 року відповідач була виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 17.09.2018 року.
Згідно із витягом з книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2017-2018 роки сума, яка підлягає стягненню становить 71 404 грн. 254 коп., було стягнуто 16 387 грн. 32 коп., а тому залишок до стягнення становить 55017 грн. 22 коп.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі закрито на підставі п1 ч1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснено позивачу його право звернутися з позовом у порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне встановлення правовідносин між сторонами, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про повне задоволення позовних вимог військової частини.

Скаржник, посилаючись на ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на те, що правовідносини які виникли між сторонами не підпадають під дію норм встановлених у цій статті та вважає, що позивачем при поданні позову до суду першої інстанції була дотримана предметна юрисдикція.

Відзив на апеляційну скаргу позивача не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати з викладених у скарзі підстав, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, керуючись зазначеними у рішенні нормами закону, виходив з того, що спори щодо відшкодування збитків, нанесених державі, в особі військової частини, особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як ці спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо подання відповідного позову відбувається після її звільнення з публічної служби.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами скаржника, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Відповідно до ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.15 ЦПК України 2004 року). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.108-114 ЦПК України 2004 року).

Так, дослідивши Витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_10 (по стройовій частині) ОСОБА_8 №155 від 06.05.2016 року, суд встановив, що старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначену наказом Міністерства оборони України від 26.04.2016 р. №352 на посаду ординатора 4 медичного відділення медичної роти, яка прибула з Орджонікідзевського міського військового комісаріату Дніпропетровської області, з 06.05.2016 р. зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, та вважати такою, що з 06.05.2016 р. прийняла справи та посаду і приступила до виконання службових обов`язків за посадою; встановлено оклад, премію надбавку з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, додаткову грошову винагороду. Зараховано на котлове забезпечення з обіду 06.05.2016 року. (а.с. 14).
Отже, дослідивши надані позивачем докази, суд встановив, що відповідач протягом 06.05.2016 - 17.09.2018 перебувала на публічній службі.
Також, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на відповідній посаді, всупереч вимогам керівних документів, у зв`язку із незаконним витрачанням військового майна, вчиненням інших умисних протиправних дій, обманом, заподіяла шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 , на суму 55017 грн. 22 коп.
Окрім того, судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №298 від 17.09.2018 року відповідач була виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 17.09.2018 року (а.с.13).
Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом, тощо.
Згідно п.17 ч. 1 ст.4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в органах, служба в органах влади АРК, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді публічної служби в військовій частині НОМЕР_1 спричинила своїми діями збитки державі, дійшов вірного висновку, що виниклий між сторонами спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що повністю узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 810/2610/16 (провадження № 11-1004апп18).
Доводи скаржника не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки як зазначено вище, позов Військової частини не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст.367,374,375, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 28 листопада 2019 року.

Головуючий:
Судді: