РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 27 травня 1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2011 року ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

13 липня 2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, в якому зробила таке заповітне розпорядження, що все майно, належне їй на день її смерті, де б воно не знаходилося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, в тому числі все належне їй рухоме та нерухоме майно заповідає йому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй майно, яке складається із квартири за АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , відповідно до т. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, так як подав до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, а відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на його користь.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

За результатом його звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.

У зв`язку з цим просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, що складається із квартири за АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов визнав повністю, також просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно наявного у справі договору купівлі - продажу, посвідченого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою 27 травня 1994 року № 3-627, зареєстрованого у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1995 року за р.№ 3196, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2011 року ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджено копією витягу про державну реєстрацію прав № 29672640 від 14.04.2011 року.

13 липня 2011 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П., було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 стверджується те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявою ОСОБА_1 , поданою Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі 06.05.2019 року, підтверджено, що позивач подав нотаріусу у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Відтак право на спадкування майна по смерті ОСОБА_3 має ОСОБА_1 , оскільки був визначений заповітом, прийняв спадщину у визначеному законом порядку і строки.

Судом встановлено, що крім позивача по справі є й інший спадкоємець за заповітом, а саме відповідач ОСОБА_2 , який від своєї частки в спадковому майні відмовився на користь позивача, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори, а також до суду про визнання позову.

Ч.1 ст.1274 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Визнання позову відповідачем є свідченням того, що він добровільно відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, а відтак прийняття рішення на користь позивача не порушить його прав та інтересів.

Згідно постанови Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 2019/02-31 від 09 жовтня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1233-1234, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ) право власності на спадкове майно, яке він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер