УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2019 року м.Суми

Справа № 583/1435/17

Провадження № 22-ц/816/725/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна подружжя, стягнення компенсації 1/2 частини понесених витрат на придбання, утримання, збереження та поліпшення нерухомого та рухомого майна, -

в с т а н о в и в :

12 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3, який уточнювала в ході судового розгляду справи і остаточно свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 19 листопада 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем у справі. Рішенням суду від 13 січня 2017 року шлюб між ними розірвано. Спільних дітей від шлюбу не мають. Після реєстрації шлюбу позивач за згодою відповідача вселилась та була зареєстрована у належній йому на праві власності квартирі № 24 по пров.Малиновий, 4 в м.Охтирка Сумської області. Дана квартира знаходилась у новозбудованому будинку, потребувала капітального ремонту, тому вони за спільні кошти здійснили значне її покращення. Крім того, ними придбавались речі домашнього вжитку, меблі. Також відповідач на праві власності має два житлові будинку у с.Климентове Охтирського району Сумської області по вул.Петровського, 58 та по вул..Петровського, 15. В зимовий час їх подружжя мешкало в квартирі № 24 належній відповідачу по пров.Малиновий, 4 в м.Охтирка, а в літній час в будинку с.Климентове по вул.Петровського, 58, а за будинком розташований по вул.Петровського, 15 в с.Климентове здійснювали догляд. При цьому подружжя постійно використовували легковий автомобіль «Нива», який також на праві власності належить відповідачу у справі, оскільки придбаний ним до укладення шлюбу.

Після розірвання шлюбу відповідач став створювати перешкоди у вільному доступі позивачки до приватних речей, які залишились в квартирі відповідача в належному йому на праві власності будинку розташованому за адресою с.Климентове, вул..Петровського, 58, а при її зверненні до останнього з проханням повернути майно, він відмовився від цього, у тому числі відмовився і від компенсації витрат на поліпшення особистого майна відповідача на ремонт квартири та поліпшень, внесених за спільні гроші у покращення належних йому на праві власності будинків та на ремонт і утримання транспортного засобу належного відповідачу у справі.

У звязку із вищезазначеним, просила суд ухвалити рішення, яким виділити у володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2 1/2 частину зі спільного майна подружжя та стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію внаслідок реального поділу майна подружжя, яке неможливо розділити між подружжям в натурі на загальну суму 4061,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості понесених витрат на придбання, утримання, збереження та поліпшення (покращення) нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 на суму 20182 грн., будинковолодіння по вул. Петровського, 58 с. Климентове Охтирського району Сумської області на суму 9694,50 грн., проведення та облаштування газопостачання будинковолодіння на суму 17187 грн., на загальну суму 47063,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані з розглядом справи, сплати судового збору, проведення оплати за експертні дослідження, прибуття позивачки та свідків у судові засідання на загальну суму 29097,93 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Проведено поділ майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділено у власність ОСОБА_2 наступне майно: люстру вартістю 115 грн.; бра вартістю 176 грн.; бра вартістю 130 грн.; бра вартістю 106 грн.; бра в кількості 2 штуки загальною вартістю 262 грн.; набір пластиковий у ванній кімнаті з чотирьох елементів вартістю 86 грн.; полку кутову пластикову у ванній кімнаті вартістю 37 грн.; карниз трубчатий (штанговий) пластиковий довжиною 3,5м вартістю 70 грн., карниз стельовий пластиковий довжиною 2,0м вартістю 83 грн.; карниз стельовий пластиковий довжиною 3,5м вартістю 128 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 1000 грн.; бензопилу ТМ «Craft-tec» модель СТ-4500 вартістю 900 грн.; дриль електричну ударну ТМ «Wintech» модель Wid-650 вартістю 350 грн.; болгарку (машинна кутова шліфувальна) ТМ «Meister Craft» модель MWS-900 вартістю 525 грн.; магнітолу автомобільну ТМ «Sony» модель 3016А вартістю 376 грн.; магнітофон-радіо ТМ «Pu Xing» модель PX-3091R вартістю 468 грн.; комплект мяких меблів вартістю 3000 грн.; 1/2 частину корпусних меблів для передпокою (для одягу) вартістю 2046 грн.; пральну машину ТМ «Gorenje» модель WA 63170 вартістю 2550 грн.; килим напільний вартістю 1335 грн.; люстру вартістю 231 грн.; світильники на сонячних акумуляторах (великі) ТМ «Ferron» модель PL 233, розмір 14х14х46 см в кількості 4 штуки загальною вартістю 91 грн.; світильники на сонячних акумуляторах (великі) ТМ «Ferron» модель PL 233, розмір 10х10х32 см в кількості 2 штуки загальною вартістю 21 грн. А всього майна на загальну суму 14086 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 наступне майно: карниз трубчатий (штанговий) довжиною 3,0 м вартістю 61 грн.; 1/2 частину корпусних меблів для передпокою (для одягу) вартістю 2046 грн., мотокосу бензинову (бензокосарку) ТМ «Нева» вартістю 1000 грн.; конвектор газовий АКОГ-2М вартістю 1436 грн.,конвектор газовий АОГ-5-СП вартістю 2420 грн.,конвектор газовий АОГ-5-СП вартістю 2248 грн.,конвектор газовий АОГ-5-СП вартістю 2740 грн.; газова колонка DION jsd (20 кВт) вартістю 1569 грн.; газовий лічильник «Gallus G4» вартістю 566 грн.А всього майна на загальну суму 14086 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину компенсації понесених витрат за проведені роботи з газопостачання в будинках №58 та №15 по вул. Петровського в с. Климентове Охтирського району Сумської області в розмірі 17187 грн.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 12109,95 грн.

Позивач ОСОБА_2 не погодилась з рішенням місцевого суду і оскаржила його в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду.

Ухвалами суду від 30 січня 2019 року було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2018 року та справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 28 лютого 2019 року, але слухання справи було відкладене за клопотанням відповідача та його представника.

4 березня 2019 року до Сумського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, яку вона мотивувала тим, що поведінка відповідача свідчить про можливе ухилення його від виконання рішення суду, оскільки він вимагає від неї знятися з реєстрації в квартирі № 24 по пров.Малиновий, 4 в м.Охтирка , так як має намір продати цю квартиру і дана обставина підтверджується обявами у місцевих газетах.

Вважає, що таким чином відповідач має намір відчужити належне йому рухоме та нерухоме майно з тим, щоб у подальшому зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з нього компенсації за частку належного їй на праві власності майна.

Просить апеляційний суд ухвалити рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та цінності, належні відповідачу ОСОБА_3 де б вони не були і з чого б вони не складалися в межах суми стягнення ініційованих позовних вимог в розмірі 98942 грн.27 коп. до вирішення справи по суті та набрання рішення суду законної сили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі і після його розірвання не змогли досягти згоди щодо добровільного розподілу спільно нажитого майна подружжя у вигляді предметів домашнього вжитку та поліпшень рухомого та нерухомого майна належного відповідачу у справі, тому позивач звернулась із відповідним позовом до суду.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції за заявою позивача ухвалою суду від 30 червня 2017 року було забезпечено заявлений нею позов шляхом заборони відповідачу та уповноваженим ним особам у будь-який спосіб та будь-яким чином відчужувати та змінювати технічний стан речей, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_2 із зазначенням конкретного переліку цих речей. Також заборонено відповідачу змінювати технічний стан або конструктивно-будівельні елементи вищезазначеної квартири та змінювати технічний стан належного йому на праві власності автомобіля ВАЗ-2121.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та цінності, належні відповідачу ОСОБА_3 де б вони не були і з чого б вони не складалися в межах суми стягнення ініційованих позовних вимог в розмірі 98942 грн.27 коп., позивач не надала суду належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є розподіл спільно нажитого майна подружжя, а саме предметів домашнього вжитку, меблів та покращення нерухомого та рухомого майна належного особисто відповідачу у справі, тому накладення арешту на усе належне йому майно, яке не є предметом спору, буде порушувати принцип непорушності права приватної власності закріплене Конституцію (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є матеріально забезпеченою особою, має постійне місце роботи в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» і отримує заробітну плату, має на праві власності два будинки у с.Климентове Охтирського району та квартиру, а також автомобіль, тому відсутні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст..49, 150, 153, 368, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна подружжя, стягнення компенсації 1/2 частини понесених витрат на придбання, утримання, збереження та поліпшення нерухомого та рухомого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06 березня 2019 року.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: О. Ю. Кононенко

ОСОБА_4