КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року

справа 373/1569/18

провадження № 22-ц/824/10699/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року постановленого під головуванням судді Керекези Я.І. в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 р. у розмірі 116411,47 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підписуючи анкету заяву на отримання кредитних коштів, відповідач погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися зі змінами надання банківських послуг на сайті банку. Відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору. Вказує, що користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку Відповідача. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та виконання умов договору належним чином, а тому, вважає, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та безпідставності.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те що між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н від 22.01.2013 року , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 116411,47 грн, яка складається з :

3095,39 грн. - заборгованість за кредитом,

113316,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 22.01.2013 р. по 31.03.2018 р.

Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.

Згідно п. 2.1.1.2 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата отримання картки, вказана в заяві.

Згідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен був надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача.

Згідно з підпунктом 2.2. пункту 2 Постанови Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт уже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.

Таким чином, приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг надало йому право на користування банківськими послугами без укладення окремого договору.

Проте, позивачем не надано до суду доказів, чи пройшов відповідач ідентифікацію у банку, підписуючи анкету-заяву від 09.10.2012 року, внаслідок чого повторне заповнення будь-яких анкет-заяв не вимагалося.

З анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.01.2013 року, слідує, що в ній зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я по-батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, тощо.

Відповідно до Анкети-заяви відповідач бажає оформити картку «Універсальна» із кредитним лімітом 400 000,00 грн.

Втім, заява не містить відомостей про те, що відповідач не лише ознайомився зі змістом Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а й отримав ці умови та правила, з якими він погодився. За відсутності у сторони цих стандартних умов та правил банку, які є невід`ємною частиною договору, оскільки містять його істотні умови, які в анкеті-заяві не викладені, сторона не має можливості свідомо здійснити своє волевиявлення при укладенні договору та дотримуватися його умов, тобто визначити свою поведінку за цими правилами, що є необхідною умовою для вільного волевиявлення особи при укладенні правочину, передбаченого частиною третьою статті 203 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що між сторонами укладено договорів у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Також позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 року, у відповідності до якого у відповідача, станом на 30.06.2018 року, виникла заборгованість у розмірі 116411,67 грн, яка складається з: 3095,39 грн. - заборгованість за кредитом, 113316,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 22.01.2013 р. по 31.03.2018 р.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду (справа №342/180/17) Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того вказано, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме залишок отриманих та не повернутих коштів в сумі 3095,39 гривень.

Представником позивача разом з апеляційною скаргою подано докази ,а саме : виписку по картковому рахунку.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При цьому, представником позивача не зазначено поважних причин неподання до суду першої інстанції доказів, а тому подані докази судом апеляційної інстанції до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, які призвели до неправильного вирішення спору по суті, як наслідок оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову в сумі 3095,39 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає сплаті на користь АТ КБ « ПриватБанк» судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 45,8 грн, та за подачу апеляційної скарги у розмірі 68,7 грн, а всього 114,5 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року скасувати, ухвалити нове наступного змісту.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 3095, 39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 114,5 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді