Головуючий у 1-й інстанції Скудін В.Є.
У Х В А Л А

18 січня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Мироненко І.П., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про відшкодування завданої шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року залишено без руху. Надано ОСОБА_1 десятиденний строк, з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для оплати судового збору у розмірі 5481,00 грн. на зазначені в ухвалі реквізити оплати.

14 січня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій ставиться питання щодо розгляду апеляційної скарги. У даній заяві зазначила, що мотиви, з яких суд дійшов висновків залишаючи апеляційну скаргу без руху ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2018 року є помилковими та перешкоджають доступу до правосуддя. Пільги щодо сплати судового збору, з даного предмета позовних вимог, передбачені для розгляду у всіх судових інстанціях та для всіх учасників справи. Сам позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору, згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки позивач зменшив суму стягнення до суми заборгованості ОСОБА_1 з споживчого кредиту, то оскаржуваним рішенням були зачеплені її права, виключно як споживача.

Донецький апеляційний суд, дослідивши доводи вищезазначеної заяви ОСОБА_1, вважає, що вони є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Положенням ст.1-1 вищезазначеного Закону України вказано, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Тому, твердження ОСОБА_1, що вона звільнена від сплати судового збору у зв'язку з положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим, оскільки від сплати судового збору звільняються саме позивачі, які звернулися до суду за захистом свого порушеного права споживача. Заявник ОСОБА_1 участі у даній справі не приймала, а статус учасника справи набуває при постановлені ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У зв'язку з вищевикладеним, пільги по сплаті судового збору, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на неї у даній справі.

Слід зазначити, що дане рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року позивачем ОСОБА_2 оскаржувалось в апеляційній, касаційній інстанціях та судовий збір за відповідні скарги сплачувався останнім, що було належною дією позивача виходячи з предмета заявлених ним позовних вимог.

Довід ОСОБА_1, що Донецький апеляційний суд ухвалою від 28 грудня 2018 року перешкоджає доступу до правосуддя є безпідставним, оскільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Таким чином, у відповідності до положення п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позовна заява була подана до суду першої інстанції у травні 2015 року, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", у редакції чинній на час подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 р. складав 1218 грн., заявнику за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду слід сплатити судовий збір у розмірі: (1218х3) + 150% = 5481 грн. 00 коп. на платіжні реквізити: отримувач - Бахмутське УК/м. Бахмут/22030101; код отримувача (ЕДРПОУ) - 37868870; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банка (МФО) - 899998; рахунок - 0033; призначення платежу - 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст.357 до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

У зв'язку з викладеним, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для оплати суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги від 13 січня 2019 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для оплати судового збору у розмірі 5481,00 грн. на зазначені в ухвалі реквізити оплати.

Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк заявник виконає зазначені вимоги, апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання її неподаною і повернення заявнику.

Суддя