Дата документу 12.11.2019 Справа № 310/2504/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №310/2504/19

Провадження №22-ц/807/3330/19

Запорізькій апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дона Віктора Олександровича на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року в складі судді Білоусової О.М. в справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дона ОСОБА_2 Олександровича до територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осіпенківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Дон В.О. звернувся до суду із вказаними позовними вимогами, які обґрунтовано тим, що він є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який за життя набув право власності на земельну ділянку площею 8,3982 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЗП НОМЕР_1 103479, кадастровий номер №:02:001:0134, виданого Бердянською райдержадміністрацією 24.11.2004 року. Позивач єдиний спадкоємець за законом після смерті свого батька.

Зазначає, що шестимісячний строк з часу відкриття спадщини сплинув в серпні 2016 року, строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин.

Так, до 2003 року померлий ОСОБА_3 проживав в с. Червоне Поле Бердянського району Запорізької області, підтримував гарні відносини із сином, неодноразово приїздив до нього. В 2003 році померлий виїхав жити до м. Запоріжжя з новою родиною. Про своє рішення сина чи колишню дружину не попередив, адресу свого проживання в м. Запоріжжі не повідомив, взяв лише номер телефону сина, а свого номеру не залишив. Вже згодом, влітку 2018 року йому випадково стало відомо від спільних знайомих, що його батько помер.

Звернувшись до Бердянського РВ ДРАЦС, отримав свідоцтво про смерть батька та лише після цього звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було роз`яснено, що строк, встановлений законом для прийняття спадщини, пропущено.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дон В.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду справи ( а.с.70-74).

11 листопада 2019 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дон В.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі ( а.с.75-76).

Апеляційний суд, дослідивши доводи клопотання, вважає причину неявки представника в судове засідання не поважною та не вбачає підстав для задоволення його заяви про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Дата судового засідання в суді апеляційної інстанції була визначена заздалегідь ( ухвала Запорізького апеляційного суду про призначення справи до розгляду постановлена 23 жовтня 2019 року), учасники справи були завчасно повідомлені про місце та час розгляду справи у порядку, передбаченому ст.. 128 ЦПК України, про що свідчать рекомендовані повідомленні про вручення судових повісток ( а.с.70,72)

Безпосередньо від позивача клопотань про відкладення розгляду справи з причин неможливості прибути до судового засідання представника не надходило.

Окрім того, сам позивач до суду апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки не повідомив ( а.с.72).

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів ухвалила, розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що обставини, на які посилався ОСОБА_1 як на підставу для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини ( відсутність інформації про смерть спадкодавця), не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з наступних мотивів.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1247 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Згідно із копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП НОМЕР_1 103479 батьку позивача ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 8,3982 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 № АДРЕСА_2 ; п.60 КСП ім. Ілліча, Червонопільської сільської ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11).

Згідно із відповіддю Бердянської районної державної нотаріальної контори №858/01-16 від 22.06.2019 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто із спадкоємців в райдержнотконтору з заявами про прийняття спадщини не звертався і спадкова справа не заводилась (а.с.30).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17.

Сам по собі факт незнання про смерть спадкодавця, без встановлення об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, на підставі оцінки наданих у справі доказів, дав належну оцінку обставинам, на які посилався позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у нього об`єктивних, непереборних і істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_3 , оскільки відсутність інформації про смерть спадкодавця внаслідок не підтримання стосунків, не є поважними в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновку суду першої інстанції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дона Віктора Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова