Провадження № 2-з/537/1/2019
Справа № 537/121/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В. І., за участі секретаря судового засідання Гавриш А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

14.01.2019 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, на обґрунтування якої зазначено, що в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука перебуває цивільна справа №537/121/15-4 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Предметом вказаного позову є відшкодування збитків у розмірі 339 510,00 грн. (вартість частки у спільному майні подружжя та збитки що завдані тривалим невиконанням укладеної мирової угоди). На даний час квартира АДРЕСА_1, яка набута нею з колишнім чоловіком на підставі договору купівлі продажу від 23 липня 2007 року перебуває в складі спадщини, яка відкрита після його смерті. Відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем всього його майна є син ОСОБА_2 Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.09.2015 року заборонено приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 по спадковій справі № 2/2015. Однак ухвалою від 04.01.2019 року у справі №537/3089/15-4 скасовано вказані засоби забезпечення позову у вигляді заборони видавати ОСОБА_2О свідоцтво про право на спадщину. Полтавським апеляційним судом була розглянута апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2018 року у справі №537/5033/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання мирової угоди, визнання права власності на 1/2 частину квартири як спільну сумісну власність подружжя, виключення майна зі спадкової маси. Постановою від 03.12.2018 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, позовні вимоги задоволено частково та розірвано мирову угоду. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що факт невиконання ОСОБА_3 умов мирової угоди у частині сплати коштів ОСОБА_1 є доведеним. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, а факт невиконання ОСОБА_3 умов мирової угоди у частині сплати коштів ОСОБА_1 є вже доведеним, тому відшкодувати збитки, які заявлені в її позовній заяві можливо тільки за рахунок спадкового майна. В звязку з цим, на даний час є висока ймовірність того, що спадкоємець - ОСОБА_2 отримає у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Як наслідок, право власності на вказану квартиру перейде до спадкоємця та він зможе розпоряджатися майном на власний розсуд, в тому числі й продати іншим особам. Вважає, що такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є єдиним способом захистити її права та отримати відшкодування вартості її частки у спільному майні подружжя, є співмірним із заявленими вимогами і в той же час не призведе до будь-яких істотних порушень прав відповідача

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів поданих на обґрунтування забезпечення та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Предметом даного позову є відшкодування збитків, завданих померлим ОСОБА_3 невиконанням мирової угоди, затвердженої ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.10.2013 року.

Проте, постановою Полтавського Апеляційного суду від 03.12.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, задоволено частково. Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.04.2018 року у справі № 537/5033/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання мирової угоди, визнання права власності на 1/2 частину квартири як спільну сумісну власність подружжя, виключення майна із спадкової маси, скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, розірвано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та визнану ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.10.2013 року у цивільній справі № 537/4962/113-ц. В задоволенні інших вимог відмовлено за недоведеністю, а саме відмовлено у визнанні за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та у виключенні зі спадкової маси, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, у звязку з тим, що останньою не доведено факт придбання спірної квартири за спільні сумісні гроші подружжя або джерелом її набуття була спільна праця подружжя.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки фактично відсутній спір щодо відшкодування збитків щодо невиконання мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. І. Хіневич