Справа № 202/980/19
Провадження 2-о/202/67/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря - Репіної А.С.

заявника - ОСОБА_1

заінтересованих осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично, без реєстрації, проживала за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 03.07.2007 року по 31.01.2011 року включно. В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення вищезазначеного юридичного факту необхідно заявнику для оформлення документів для приватизації квартири АДРЕСА_1 на її ім'я та ім'я заінтересованих осіб.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 08 лютого 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 27.02.2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі.

Заінтересовані особи у судове засідання з'явилися, щодо задоволення заяви не заперечували.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка голову ОСББ ОСОБА_7, суду пояснила, що ОСОБА_1 дійсно давно проживає з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. З якого точно часу не пам'ятає.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, допитавши свідка, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання заявника у квартирі АДРЕСА_1 необхідно для оформлення документів для приватизації квартири на її ім'я та ім'я заінтересованих осіб.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Житловий будинок АДРЕСА_1, в який увійшла квартира № 73. зареєстрований за Дніпровською місцевою радою на підставі рішення виконкому Індустріального району № 512 від 19.09.1989 року, про що видане реєстраційне посвідчення від 03.11.1989 року.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 379 від 19.10.2012 року. "Про зміни умов договору найму житлових приміщень", у зв'язку зі смертю ОСОБА_8, особовий рахунок на квартиру відкрито на її доньку, тобто мати чоловіка заявниці, ОСОБА_2, складом сім'ї з 3 (трьох) осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3 - чоловіка заявниці, та ОСОБА_1

Дівоче прізвище заявниці - "ОСОБА_1" та, після вступу у перший шлюб, взяла прізвище чоловіка - «ОСОБА_1». 03.12.2003 року шлюб було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 03.12.2003 року. Після розірвання шлюбу заявниця залишила прізвище «ОСОБА_1».

29.10.2010 року було зареєстровано шлюб між заявницею та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 29.10.2010 року. Після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка - «ОСОБА_1».

Згідно Довідки вих. № 10/5-815 від 19.08.2017 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 21.03.1989 року по 03.05.1994 року.

Згідно Довідки вих. № 331/17 від 29.08.2017 року, виданої Житлово-експлуатаційною дільницею ВАТ «Дніпроважмаш», ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, гуртожиток з 09.06.1994 року по 28.05.2002 року у зв'язку зі зміною місця проживання.

Згідно Довідки вих. № 10/5-814 від 19.08.2017 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 23.07.2002 року по 02.02.2007 року.

З 01.02.2011 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де і проживає разом з чоловіком ОСОБА_3 та його матір'ю - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 12000 від 15.08.2018 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

До моменту офіційної реєстрації шлюбу заявниці з чоловіком ОСОБА_3 у період з 03.02.2007 року до 31.01.2011 року включно, ОСОБА_1 фактично, без реєстрації, проживала у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується Заявою ОСОБА_1, підпис якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М. 14.09.2017р., зареєстрованою в реєстрі за № 2744. Цією ж Заявою підтверджуються, зокрема, і факти того, що заявниця не приймала у вказаний в Заяві період участі у приватизації державного житлового фонду, а також вона не є власником будь-якого житла, ані на праві особистої приватної власності, ані на праві спільної часткової або спільної сумісної власності.

Крім того. Довідкою вих. № 1800 від 26.12.2016 року, виданою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» підтверджується те, що за заявницею не зареєстровано право власності на об'єкти нерухомості за адресами, за якими вона була та є зареєстрована.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 також підтверджується поясненнями заінтересованих осіб у судовому засіданні та показами свідка ОСОБА_7

Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом.

Таким чином суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 з 03.07.2007 року по 31 січня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 263-265, п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315, 319 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 03.07.2007 року по 31.01.2011 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мачуський О.М.