Провадження № 2/760/2317/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Букіної О.М.

при секретарі Кривулько С.В.

за участю представника позивача-Юхименка С.Ю.

представника відповідача-Пешкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

01.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28989,37 грн. матеріальної шкоди та судові витрати.

В позові посилається на те, що 23.11.2016 відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mazda» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Mercedes» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2016 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 23.11.2016.

Зазначає, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Mercedes» НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу АК/5142719 від 07.10.2016.

Вказує, що до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування, яке було виплачене в розмірі 28762,94 грн.

Вважає, що страховик при виплаті страхового відшкодування помилково застосував фізичний знос на замінені деталі, посилаючись на п. б п. 7.39 Методики проведення автотоварознавчої експертизи та оцінки КТЗ».

Згідно звіту про оцінку майна за замовленням відповідача, вартість відновлювального ремонту без ПДВ складає 60181,89 грн. та з врахуванням зносу без ПДВ складає 36001,45 грн.

Вказує, що відповідачем було здійснено доплату у розмірі 6238,51 грн.

Вважає, що вартість відновлювального ремонту складає 60181,89 грн., а тому позивач має право на відшкодування шкоди, з урахуванням франшизи 1000, 00 грн. та отриманої виплати 35001,45 грн., тобто у розмірі 24180,44 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 24.02.2017 по 30.11.2017 у розмірі 4808,93 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

01.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

01.12.2017 судом було здійснено запит до Головного міжрегіонального управління статистики України в м. Києві

22.01.2018 до суду надійшла відповідь щодо місцезнаходження відповідача.

05.02.2018 ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження.

26.03.2018 до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Вважає, що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в повному обсязі сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в повному обсязі, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. З урахування наведеного, просить відмовити в задоволенні позову.

27.04.2018 ухвалою суду справу було призначено в судове засідання з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 23.11.2016 відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mazda» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Mercedes» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 в результаті якої, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2016 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 23.11.2016. (а.с.26)

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes» НОМЕР_1 ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», що підтверджується полісом АК/5142719 від 07.10.2016. Строк дії полісу з 11.10.2016 до 10.10.2017 включно. Ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну потерпілого становить 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а.с.27)

Крім того, 07.10.2016 між ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-0101-16-00843. (а.с.55-56).

25.11.2016 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась ОСОБА_5 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

25.11.2016 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування. (а.с. 62).

25.11.2016 представником ПАТ «СК «Українська страхова група» було проведено огляд транспортного засобу «Mazda» НОМЕР_2 та у зв'язку з чим було складено відповідний Акт, огляду, який був підписаний позивачем особисто.(а.с.63-64)

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової гасників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової гасників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

26.01.2017 ПАТ «СК «Українська страхова група», на підставі калькуляції № ДКЦВ-12792 від 01.12.2016, сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 28762,94 грн., що підтверджується платіжним доручення № 1552 від 26.01.2017. (а.с. 77)

Як вбачається зі звіту № 270/У/2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 12.04.2017, складеного на замовлення ПАТ «СК «Українська страхова група», вартість матеріального збитку становить 36001,45 грн. без ПДВ та 41772,94 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с.83-92).

18.04.2017 ПАТ «СК «Українська страхова група» доплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 6238,51 грн. з урахуванням сплаченої суми та франшизи, що підтверджується платіжним доручення № 7378 від 18.04.2017 (а.с. 106).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування в сумі 6 238,51 грн. ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено розрахунок розміру пені за період з 24.02.2017 по 18.04.2017, яка складає 256,72 грн. та яка була сплачена ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням № 7377 від 18.04.2017 (а.с.109)

На підставі ремонтної калькуляції ПрАТ «УПСК» № uip 8463 від 27.08.2014 було здійснено ремонт транспортного засобу ремонту транспортного засобу «Mazda» НОМЕР_2, а саме було пофарбовано та відремонтовано ліве крило та передні ліві двері (а.с.112-114).

Так, ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило замовлення оцінки вартості відновлювального ремонту з урахуванням ремонтної калькуляції від 27.08.2014 та вартість матеріального збитку становить 36 753,45 грн. без ПДВ (а.с.115-125).

08.08.2017 ПАТ «СК «Українська страхова група» доплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 752,00 грн. та пеню за період з 24.02.2017 по 08.08.2017, яка складає 89,40 грн. та яка була сплачена ОСОБА_1, що підтверджується платіжними дорученнями №15555 та № 15556 від 08.08.2017 (а.с.145,148).

Разом з тим, позивач вважає, що страховик при виплаті страхового відшкодування застосував фізичний знос на замінені деталі, що на думку позивача призвело до зменшення суми страхового відшкодування.

Суд не погоджується з доводами позивача , виходячи з наступного.

Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Пунктом 1 зазначеної Методики визначено, що вона встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів, комбайнів на колісному шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертиз досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертиз інших державних установ, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ.

Згідно з пунктом 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до 7.39 Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Як вбачається з звіту № 270-1/У/2017 від 07.08.2017, експертом було застосовано коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ - 4,00 (Згідно таблиці 4.1 додатку 4 Звіту), оскільки КТЗ має пошкодження складових частин, які потребують ремонту, при цьому ВТВ=0.

Таким чином, визначаючи вартість відновлювального ремонту експертом було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, як такий, що характеризує втрату вартості КТЗ (його складових), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складових) порівняно з вартістю нового або подібного КТЗ (його складових) та відповідно до п.7.39 (б) Методики експертом розраховано та визначено, як такий, що дорівнює 0, 05282 (а.с. 115-125).

Разом з тим, жодних доказів, окрім фактичної не згоди позивача з визначенням матеріального збитку, чи доказів на спростування порядку та розрахунку матеріального збитку, в т.ч. з визначенням відповідного коефіцієнта зносу, що зазначений у звіті № 270-1/У/2017 від 07.08.2017, позивач не надала.

Суд звертає увагу також на ту обставину, що позивачем не зазначено жодних заперечень щодо переліку пошкоджень зазначених як у акті огляду ТЗ, який був особисто підписаний позивачем так і в ремонтній калькуляції, на підставі якої було складено звіт № 270-1/У/2017 від 07.08.2017.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги звіт № 270-1/У/2017 від 07.08.2017,який суд вважає належним та допустимим доказом у справі, приходить до висновку, що виплата страхового відшкодування відповідачем узгоджується з матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

З огляду на викладене вище, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 980,988, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення суми страхового відшкодування,відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна