Справа №295/3294/19
У х в а л а

05 березня 2019 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Ведмідь Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також, відповідно до ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши зазначене клопотання вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами.

Тож, для застосування судом положень ч. 1 ст. 136 ЦПК України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, доводи заявника щодо необхідності звільнити його від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються належними і допустимими доказами, оскільки у якості доказу скрутного матеріального становища надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року, однак не надано будь-яких доказів скрутного майнового стану на час подачі позовної заяви, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та долучити до справи оригінал квитанції про сплату судового збору або докази звільнення від сплати судового збору відповідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що на день подачі позову до суду становить 768,40 грн.) і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що на день подачі позову до суду становить 9605,00 грн.).

Отже, виходячи із ціни позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн. та долучити до справи оригінал квитанції про сплату судового збору або докази звільнення від сплати судового збору відповідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також, позивач у позові просить витребувати у відповідача майно, перелік та вартість якого наведений у позовній заяві, однак доказів щодо наявності такого майна, його вартості, а також доказів того, що вказане у позові майно знаходиться у відповідача, до позову не долучено.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 81, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя