Провадження №: 2-і/755/18/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"10" січня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П. розглянувши подання Старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва Гусєвої Я.А., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусовий привід боржника, суд -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва Гусєва Я.А.звернулася до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_3.

Вимоги подання обґрунтовані тим, що на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист № 2604/11941/12, виданий 19.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Київ про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400,00 польських злотих щомісячно, починаючи з 01.02.2009 року з урахуванням проведених виплат.

У поданні державний виконавець зазначає про те, що на виклики боржник не з'являється, станом на 01 жовтня 2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31 369,10 польських злотих, що дає підставу вбачати факт ухилення від виконання зобов'язань та невиконання обов'язків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", що стало підставою для звернення до суду з даним поданням про примусовий привід боржника.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника. Під час розгляду подання про примусовий привід боржника відповідно до ст. 438 ЦПК Українидоказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

Як встановлено судом, на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист № 2604/11941/12, виданий 19.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Київ про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400,00 польських злотих щомісячно, починаючи з 01.02.2009 року з урахуванням проведених виплат.

Державним виконавцем додані до подання копій постанов, винесених державним виконавцем та запити.

Таким чином, до матеріалів подання державним виконавцем не надано доказів про направлення боржнику копій постанов державного виконавця постановлених в межах виконавчого провадження, а також підтвердження отримання або неотримання вказаних рішень.

Разом з тим, державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, що йому направлялися виклики державного виконавця та що він отримував вказані виклики. Наявність лише копій викликів державного виконавця не є належним доказом на підтвердження ухилення боржника від явки до державного виконавця та невиконання боржником зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Крім того, державним виконавцем не зазначено час, коли необхідно боржника доставити, місце доставки, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання Старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва Гусєвої Я.А., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусовий привід боржника, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва Гусєвої Я.А., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусовий привід боржника - відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: