Справа № 418/3240/19
РІШЕННЯ

іменем України

"02" грудня 2019 р. року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись з позовною заявою позивач ОСОБА_1 у якій просить визнати до відповідача ОСОБА_2 особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є одноосібним повноправним власником житлового домоволодіння з прилеглими господарсько-побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності за законом НОМЕР_4 від 23 липня 2019 року, що залишилося її після смерті чоловіка ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цьому домоволодінні залишається формально зареєстрованим ще з 2005 року іі син від першого шлюбу ОСОБА_2 , але фактично у зазначеному домоволодінні не проживає з жовтня 2016 року, оскільки виїхав на постійне проживання до м. Луганськ, однак з реєстраційного обліку не знявся.

Відповідач ОСОБА_2 за комунальні послуги у її будинку не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач ОСОБА_2 залишається фактично зареєстрованим у її будинку, але не проживає в ньому, в неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, це становить її у суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась однак надала до суду заяву, у якій повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився 06.11.2019 року на 10 годин 30 хвилин та 02.12.2019 року на 10годин 15 хвилин., хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву з запереченнями не подав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного:

Згідно копії паспорту позивача ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.1998 року Міловським РВУМВС України в Луганській області вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 9-10)

Згідно копії паспорту відповідача, ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , виданого у червні 2013 року Міловським РСУДМС України в Луганській області він є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 12)

Як слід з довідки виданої виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області 25.07.2019 року № 5381 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , фактично за місцем реєстрації не проживає з жовтня 2016 року (а.с. 16)

Відповідно до акту про фактичне проживання (не проживання) особи за адресою реєстрації у АДРЕСА_2 виданого 02.08.2019 року Великоцькою сільською радою Міловського району Луганської області виявлено що ОСОБА_2 з жовтня 2016 року у житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає. (а.с. 17)

Згідно з копії Свідоцтва про право власності за законом НОМЕР_4 від 23 липня 2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174876940 від 23.07.2019 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 14-15)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України слід, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачем доведено, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , де залишається зареєстрованими відповідач, ОСОБА_2 який не проживає в будинку з жовтня 2016 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України з якої слід, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України з якої слід, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: будинок АДРЕСА_1 не проживає, тобто є таким що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265 ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України, ст.ст.319,391 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Міловським РС УДМС України в Луганській області у червні 2013 року, РНОКПП НОМЕР_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити позивачу та відповідачу протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.І.Чехов