Дата документу 12.11.2019 Справа № 335/1262/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1262/18
Провадження №22-з/807/294/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів: секретарКрилової О.В., Полякова О.З., Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гамаль Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 18123 гривні 09 копійок, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7376 гривень 52 копійки; прострочена заборгованість за комісією - 5050 гривень 02 копійки; прострочена заборгованість за процентами - 1936 гривень 12 копійок; строкова заборгованість за сумою кредиту - 3625 гривень 68 копійок; строкова заборгованість за комісією - 113 гривень 85 копійок; строкова заборгованість за процентами - 20 гривень 90 копійок; а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 600 гривень. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитним договором № GP-6469127 укладеним 17 червня 2014 року у загальному розмірі 10747 гривень 71 копійка, що складається з 9435 гривень 18 копійок заборгованості за тілом кредиту та 1312 гривень 53 копійки заборгованості за процентами. В решті позову, а саме щодо стягнення 208 гривень 35 копійок заборгованості за процентами та 5941 гривень 20 копійок за комісійною винагородою відмовлено.

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ПАТ «ПУМБ» на свою користь судового збору в сумі 4405,00 грн. та витрат на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн.

В заяві зазначено, що при прийнятті постанови апеляційним судом було задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , між тим питання щодо стягнення судових витрат, які були понесені заявником вирішено не було.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за подання позовної заяви до ПАТ «ПУМБ» 05.02.2018 року сплатив судовий збір в сумі 704,80 грн. через філію ЗОУ АТ «Ощадбанк» відповідно до квитанції №37 від 02.02.2018 року (а.с.1).

При поданні апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у цій справі ОСОБА_1 , сплатив через філію ЗОУ АТ «Ощадбанк» 1057,20 грн. судового збору відповідно до квитанції №53 від 02.123.2018 року (а.с.130).

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 сплатив за подання апеляційної скарги 2643,00 грн. через філію ЗОУ АТ «Ощадбанк» відповідно до квитанції №38 від 17.01.2019 року (а.с.152).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 18123 гривні 09 копійок, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7376 гривень 52 копійки; прострочена заборгованість за комісією - 5050 гривень 02 копійки; прострочена заборгованість за процентами - 1936 гривень 12 копійок; строкова заборгованість за сумою кредиту - 3625 гривень 68 копійок; строкова заборгованість за комісією - 113 гривень 85 копійок; строкова заборгованість за процентами - 20 гривень 90 копійок; а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 600 гривень.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитним договором № GP-6469127 укладеним 17 червня 2014 року у загальному розмірі 10747 гривень 71 копійка, що складається з 9435 гривень 18 копійок заборгованості за тілом кредиту та 1312 гривень 53 копійки заборгованості за процентами. В решті позову, а саме щодо стягнення 208 гривень 35 копійок заборгованості за процентами та 5941 гривень 20 копійок за комісійною винагородою відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

Оскільки первісний позов ОСОБА_1 задоволено, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн.

Враховуючи, що зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року задоволено частково, у відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору подання апеляційної скарги у розмірі 961,79 грн. (пропорційно частині вимог у яких відмовлено).

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

За ч.3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду першої інстанції взагалі не було надано підтверджень понесених ним витрат на правову допомогу, а до апеляційної скарги лише додано три копії квитанції про оплату послуг адвоката, однак до них не було додано жодного розрахунку як часу надання правової допомоги, так і визначення витрат в національній валюті, та головне матеріали справи не містять договору на надання заявнику правничої допомоги, ордеру адвоката, а в усіх судових засідання ОСОБА_1 приймав участь самостійно.

Оскільки, в порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, заявником не було надано у встановлений строк належних доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, то заявлені ним вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо стягнення суми судових витрат.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 704,80 грн., за подання апеляційної скарги у сумі 2018,99 грн., а всього 2723,79 грн.

В іншій частині заявлених вимог щодо стягнення судових витрат відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 13 листопада 2019 року.

Головуючий С. В. Кухар
судді: О. В. Крилова
О. З. Поляков