Справа № 583/4668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

04.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2001 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який розірвано 26.02.2013 року. Згідно свідоцтва про народження відповідач записаний батьком їх повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час донька навчається на третьому курсі Лебединського педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка на денній формі навчання на бюджетній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійно забезпечити дитину позивачка не має змоги, а відповідач, на її переконання, не позбавлений такої можливості.

Посилаючись на викладене, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 04.11.2019 року та до закінчення навчання дочкою.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

04.11.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу з доданими матеріалами відповідач отримав 08.11.2019 року, про що в справі мається відповідна розписка (а.с.18).

15.11.2019 року від відповідача надійшла заява, в якій він просив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, так як вважає, що для вирішення даної справи необхідно повно та всебічно дослідити всі обставини справи (а.с.17).

22.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив, в якому позов не визнав та зазначив, що його дочка ОСОБА_3 навчається в Комунальному закладі «Лебединський педагогічний коледж ім. А. С. Макаренка», термін навчання з 01.09. 2017 року по 30.06. 2021 року, доказів того, що дочка проживає разом з позивачкою нею не надано, а тому він вважає, що позивачкою не надано доказів того, що на її користь можуть бути стягнуті аліменти. Також його дочка на даний час є повнолітньою та вправі сама звернутись з відповідним позовом до суду, просить відмовити в задоволені позову (а.с.21-24).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 02.12.2019 року заява відповідача про подальший розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишена без задоволення, а справу призначено до розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 02 грудня 2019 року без повідомлення учасників справи.

Щодо заяви відповідача про подальший розгляд справи у порядку загального позовного провадження, суд зазначає, що дана справа по суті є малозначною, обґрунтованих заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не надав суду, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому законних підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд не вбачає відповідно до положень ст.277 ЦПК України, а тому заяву відповідача залишено без задоволення.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Охтирським міськрайонним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2001 року виконкомом Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

02 квітня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.6).

ОСОБА_3 є студенткою 132 групи 3 курсу денної форми навчання Комунального закладу Сумської обласної ради «Лебединський педагогічний коледж імені А.С. Макаренка», навчається на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу від 24.09.2019 року № 1175 (а.с.4).

Згідно довідки виданої Приватним підприємством «СІБ» №1431 від 28.10. 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 (а. с. 7).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; та у п. 20 зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я, те, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, однак, навчальний заклад знаходиться в іншому місті, тому необхідні витрати на проїзд та оплату за проживання, необхідні втрати на харчування, в той час як відповідач має працездатний вік, має задовільний стан здоров`я, а будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав.

Доводи відповідача про те, що нібито позивачкою не надано доказів, що дитина проживає разом з нею, суд не бере до уваги, так як вказана обставина підтверджується матеріалами справи(а.с.7, 9). До відзиву відповідач не надав суду жодних доказів у спростування заявлених вимог в розумінні ст. 81 ЦПК України.

Позивачка в позові просить стягувати аліменти на утримання дочки, які сплачувати на її користь, але так як ОСОБА_3 є повнолітньою особою, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України необхідно аліменти стягувати на користь самої дитини ОСОБА_3 , а не на користь матері дитини.

Крім того, позивачка звернулась до суду 04.11. 2019 року, тобто в день досягнення дочкою повноліття, тому суд вважає, що аліменти необхідно стягувати з 05. 11. 2019 року, тобто з часу повноліття дочки,так як позивачка звернулася до суду з позовом до досягнення повноліття дочкою з вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дочку на час навчання.

Також позивачка в позові прохає стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак, і в цій частині вимоги не ґрунтуються на законі, так як дитина вже повнолітня, а ці положення закону застосовуються для дітей відповідного віку, тобто до повноліття, тому в цій частині слід відмовити.

Доводи відповідача про відмову в позові ОСОБА_1 через те, що дочка є повнолітньою та вправі самостійно звернутися до суду з позовом, не заслуговують на увагу суду, так як в розумінні ч. 3 ст. 199 СК України передбачено право на звернення до суду того ж батьків, з ким проживає повнолітня дочка, яка за матеріалами справи прописана та проживає з позивачкою, про що зазначено вище.

Висновок суду.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан сторін, можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки, протилежного відповідачем суду не доведено, а також враховуючи те, що дочка відповідача навчається на бюджетній основі, форма навчання денна, у зв`язку з чим вона не має можливості самостійно заробляти собі на життя, однак має можливість отримувати стипендію внаслідок старанного навчання, коштів матері на оплату проїзду до місця навчання, проживання, харчування та інші життєві потреби їй не вистачає, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, враховуючи також рівність обов`язків батьків по утриманню дитини,хоча позивачкою не надано також доказів про свій майновий стан, суд приходить до висновку достатнім і справедливим стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини щомісячно від всіх видів заробітку та доходів відповідача, до закінчення навчання дочки, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, такий розмір буде необхідним і достатнім для утримання дочки та не порушуватиме балансу інтересів обох сторін, відмовивши в іншій частині вимог за необґрунтованістю.

На підставі ст.141 ЦПК України, так як позивача було звільнено від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 76-81, 141, 247, 258,259, 264, 265, 273,273, 279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно, на весь період її навчання, починаючи стягувати з 05.11.2019 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, та сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко