Дата документу 12.11.2019 Справа № 333/3513/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/3513/19

Провадження №22-ц/807/3386/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року про скасування судового наказу в складі судді Піх Ю.Р. в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви.

Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

05 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначала, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу вона була позбавлена можливості повідомити суд про дійсні істотні обставини справи. ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив неправдиву, неповну та недостовірну інформацію, а саме, що ОСОБА_6 проживала разом із заявником та дітьми до лютого 2019 року, а наразі проживає за іншою адресою та ухиляється від матеріального утримання дітей.

Зазначала, що вона не проживає з заявником, тому що ОСОБА_1 вигнав її з квартири та перешкоджає у спілкуванні з дітьми, про що вона направляла відповідні скарги до поліції та органу опіки та піклування.

Крім того, до суду подано позов про визначення місця проживання дітей з ОСОБА_2 .

Зазначені обставини не були відомі суду на момент видачі судового наказу та могли вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі наказу.

Враховуючи зазначене, просила суд заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати судовий наказ, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27 червня 2019 року в справі № 333/3513/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволено.

Судовий наказ, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27 червня 2019 року в справі № 333/3513/19 скасовано.

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 роз`яснено, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, судовий наказ залишити в силі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що посилання суду на ту обставину, що на час його звернення до суду із заявою про видачу судового наказу по суті вже існував спір щодо виховання, утримання та місця проживання малолітніх дітей є помилковим та необґрунтованим. На час подання ним вказаної заяви діти проживали разом з ним, а спір про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із заявницею не існував. ОСОБА_2 не наведено жодної з обставин, яку можливо було б вважати нововиявленою та такою, що давала б підстави для скасування судового рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що 27 червня 2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2019 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 13).

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, виходив з того, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, вже існував спір щодо виховання, утримання та місця проживання спільних малолітніх дітей, що ставить під сумнів безспірність доводів ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої 1 статті 161 цього Кодексу.

Разом з цим, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України) або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому Главою 3 Розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Як роз`яснено в пунктах 3, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" (далі Постанова) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями п. 5 зазначеної Постанови неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_2 у заяві про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами посилається на те, що вона не проживає з заявником, оскільки ОСОБА_1 вигнав її з квартири, перешкоджає спілкуванню з дітьми. У зв`язку з цим подано позов про визначення місця проживання дітей з ОСОБА_2 Зазначає, що вона проживала разом з дітьми та заявником до 29.05.2019 включно.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що зазначені ОСОБА_2 у заяві обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст.165 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що малолітні діти проживають разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 400р від 11 липня 2019 року «Про встановлення ОСОБА_2 порядку побачень з дітьми ОСОБА_7 , 2015 р.н. та ОСОБА_8 , 2017 р.н.», малолітні ОСОБА_9 , 2015 р.н. та ОСОБА_10 , 2017 р.н. мешкають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . Мати фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 46).

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2019 року відкрито провадження в справі № 333/3895/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ по Комунарському району служби (управління0 у справах дітей, про визначення місця проживання дітей.

Зі змісту названої ухвали суду вбачається, що ОСОБА_2 з вищевказаним позовом звернулась до суду 08 липня 2019 року, тобто після видачі судового наказу та звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу (19 червня 2019 року).

Висновок суду першої інстанції, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, вже існував спір щодо виховання, утримання та місця проживання спільних малолітніх дітей, що ставить під сумнів безспірність доводів ОСОБА_1 є передчасним.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню.

Відповідно до ст. 425 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами проводиться судом, який ухвалив судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з зазначених положень процесуального закону, зважаючи на відсутність повноважень на розгляд заяви по суті, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року в цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова