Справа № 367/4957/16
Провадження № 2/367/1025/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві зазначає, що 01 квітня 2015 року померла її мати, ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилися спадщина на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського,) в м. Буча Київської області, який належав їй на праві власності на підставі рішення Ірпінського міськосуду Київської області від 18 липня 1988 року. Інша 14/25 частин цього ж будинку належить на праві власності їй на підставі договору дарування від 31 березня 2001 року. До складу спадщини, окрім 14/25 частин будинку, також належить земельна ділянка площею 0,0600 га, яка розташована на території ОСОБА_2 міськради (селищної ради) згідно рішення ОСОБА_2 селради № 215 від 09.09.1997 року і передана спадкодавцеві для ведення садівництва. Державний акт ІІ-КВ 032178 виданий 27 лютого 2002 року кадастровий номер земельної ділянки :01:030:0701 в садівницькому товаристві «Вишневе» по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в м. Буча, Київської області. Вищевказані обставини підтверджуються рішення ОСОБА_2 селради, Державним актом, архівним витягом, рішенням суду. Вказує, що є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_3, як її донька, а до того ж вона згідно заповіту від 10.03.2015 року розпорядилася всім своїм майном на її користь. Заповіт складено приватним нотаріусом, ОСОБА_4 і зареєстровано в реєстрі за № 155. Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом відсутні, а з чоловіком спадкодавиця розірвала шлюб 07 лютого 1989 року і з ним не проживала. В шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4, з заявою про відкриття спадщини, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але отримати свідоцтва про право на спадщину на вказане в позові майно не може у звязку зі слідкуючими обставинами. Спадкова 14/25 частина будинку № 6 «а» по вулиці Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області не зареєстрована по праву власності на імя спадкодавці в органах державної реєстрації, що не відповідає вимогам закону. Дані обставини підтверджуються рішенням Ірпінського міського суду від 18.07.1988 року, техпаспортом та може буди підтверджено даними КП КОР «Північне БТІ». Окрім того, спадкодавця при своєму житті допустила необачність при отриманні Державного акту на право приватної власності на землю, не звернувши увагу на ту обставину, що на ньому відсутня гербова печатка. До того ж, державна реєстрація права власності на земельну ділянку в садовому товаристві «Вишневе» по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в м. Буча, Київської області здійснена 06.02.2016 року вже після смерті спадкодавці, тобто після припинення її прав та обовязків, які їй належали при житті. Вищевказані обставини підтверджуються державним актом, який виданий спадкодавці ОСОБА_2 селищною радою і копією акта, що зберігається у відділі державного кадастру у м. Буча, Київської області та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказує, що у звязку з тим, що її права і інтереси не визнаються, звертається в суд за їх захистом.Просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області та земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер № :01:030:0701 по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в садовому товаристві «Вишневе» м. Буча, Київської області.

08.11.2018 року позивачем було подано додаткові пояснення в яких вказує, що є рідною дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, які наявні в матеріалах справи. За життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном, склавши 10 березня 2015 року на неї, заповіт. 01 квітня 2015 року мати, ОСОБА_3, померла. Через розбіжності у правовстановлюючих документах до майна померлої, оформити свої спадкові права через нотаріальну контору не змогла, а тому звернулась до Ірпінського міського суду Київської області за вирішенням даного питання в судовому порядку. Так, відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 1988 року батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвали шлюб. Даним рішення було також проведено розподіл житлового будинку, належного батькам. Зокрема матері ОСОБА_3 виділено 14/25 частин житлового будинку, батьку - 11/25 частин житлового будинку відповідно. Як стало відомо, в тексті вищевказаного судового рішення було допущено описку в частині місця розташування житлового будинку. Так, судом помилково було вказано місце його розташування не вул. Петровського, а вул. Пролетарська. На підтвердження того, що батькам належав саме житловий будинок № 6-а по вул. Петровського в с. Буча (нині м. Буча, вул. М. Ридзанича) вказує наступне. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 27 вересня 1968 року за № 665 батьку ОСОБА_6 було надано дозвіл на індивідуальне будівництво в селищі міського типу Буча по вул. Петровського № 6-а. Даним рішенням батьку було виділено земельну ділянку для будівництва будинку розміром 700 м. кв. по вул. Петровського № 6-а в с. Буча. Викладені обставини підтверджуються рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської Ради депутатів трудящих від 27.09.1968 року № 665, витягом із протоколу № 15 від 07.08.1968 року засідання виконкому ОСОБА_2 селищної Ради депутатів трудящих, листом виконкому Чорнобильської районної Ради депутатів трудящих № 43 від 20 травня 1968 року. Після розлучення та поділу житлового будинку, що був побудований на виділеній земельній ділянці по вул. Петровського № 6-А в с. Буча, батько - ОСОБА_6 подарував їй 11/25 частин житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою. На підтвердження даної обставини наявний догово дарування від 31 березня 2001 року. Даним договором підтверджено, що 11/25 частин житлового будинку належать дарителю (ОСОБА_5О.) на підставі рішення Ірпінського міського суду від 18 липня 1988 року, що зареєстровано за ним Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 2108. На сьогоднішній 11/25 частин житлового будинку № 6 а, що розташований по вул. Петровського (нині ОСОБА_7) належить їй на праві власності, що підтверджується вищевказаним договором дарування та витягом з реєстру прав власності на нерухоме. Як вбачається із листа КП «Цент технічної інвентаризації та державної реєстрації» ОСОБА_2 міської ради Київської області віл 27 жовтня 2017 року за № 27/10/17/3, інвентаризаційна справа за адресою будинку № 6-а по вул. М. Ридзанича (раніше Петровського) в м. Буча Київської області в архіві підприємства відсутня. При цьому комунальне підприємство повідомило, що 11/25 частин будинку за даною адресою належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.03.2001 року за реєстровим номером № 670, на 14/25 частин житлового будинку реєстрація відсутня. Проте їй, як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відомості про те, що об'єкт нерухомості, який входить до складу спадщини, був зареєстрований у встановленому законом порядку. Як підтверджено матеріалам справи, мати ОСОБА_3 набула право власності на 14/25 частин житлового будинку по вул. Петровського 6 а в с. Буча (нині місто Буча) на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від18 липня 1988 року. Проте, відсутність реєстрації даного права власності не позбавляє її права на спадкування після смерті матері. Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2016 року також підтверджено, що земельна ділянка № м23 по вул. 2 лінія в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер 0: 01: 030: 0701, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_2 селищної Ради Київської області № 215 від 09.09.1997 року. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав через нотаріальну контору. Оскільки, в позасудовому порядку не має можливості оформити свої спадкові права на частину житлового будинку № 6-А по вул. Петровського (ОСОБА_7) в м. Буча та земельну ділянку в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер 0: 01: 030: 0701, виникла необхідність просити суд вирішити дане питання в судовому порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_8С не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що ОСОБА_2 міська рада визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 27 вересня 1968 року за № 665 ОСОБА_6 було надано дозвіл на індивідуальне будівництво в селищі міського типу Буча по вул. Петровського № 6-а. Даним рішенням ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку для будівництва будинку розміром 700 м. кв. по вул. Петровського № 6-а в с. Буча, що також підтверджуються рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської Ради депутатів трудящих від 27.09.1968 року № 665, витягом із протоколу № 15 від 07.08.1968 року засідання виконкому ОСОБА_2 селищної Ради депутатів трудящих, листом виконкому Чорнобильської районної Ради депутатів трудящих № 43 від 20 травня 1968 року.

Згідно свідоцтва про народження серія І-АВ № 363875 ОСОБА_9 народилася 10 листопада 1970 року, її батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно рішення Ірпінського міського суду у справі № 2-459/88 від 18 липня 1988 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано шлюб та виділено ОСОБА_3 14/25 частин житлового будинку 6-а по вул. Пролетарській в м. Буча, а ОСОБА_5 - 11/25 частин житлового будинку відповідно.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія ІІ-БК № 488130 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 07 лютого 1989 року, актовий запис 39.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БК № 278238 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, 10 листопада 1970 року уклали шлюб 08 жовтня 1994 року, актовий запис 155. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10.

Згідно договору від 31.03.2001 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 11/25 частин житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться в селищі Буча Київської області по вулиці Петровського № 6-а (шість «а»).

Даним договором підтверджено, що 11/25 частин житлового будинку належать дарителю - ОСОБА_6 на підставі рішення Ірпінського міського суду від 18 липня 1988 року, що зареєстровано за ним Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 2108.

Згідно заповіту від 20.03.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла доньці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ОК № 339366 ОСОБА_3 померла 01 квітня 2015 року, актовий запис № 119.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41602034 приватним нотаріусом ОСОБА_4 24.09.2015 року було зареєстровано спадкову справу № 57979440 після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно постанови приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 03.10.2016 року № 74/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, місто (раніше смт) Буча, вулиця Пролетарська, будинок 6-а, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не подано належним чином оформлених документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказане майно. Так, як для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_1 був поданий Державний акт на право приватної власності Серії ІІ-КВ № 032178, виданий ОСОБА_2 селищною радою на підставі рішення ОСОБА_2 селищної ради № 215 від 09 вересня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1262 від 27 лютого 2002 року. На цьому Державному акті відсутня печатка органу, що його видав. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, місто (раніше смт) Буча, вулиця Пролетарська, будинок 6-а, ОСОБА_1 була подана копія рішення Ірпінського міського народного суду Київської області від 18 липня 1988 року, справа № 2-459/88 року, яка викладена на 3 аркушах. Рішення суду не прошито, не скріплено підписом посадової особи та печаткою. А копії рішення відсутня відмітка про те, що рішення набрало законної сили, а також відсутній штамп бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вищевказану частину житлового будинку.

Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2016 року підтверджено, що земельна ділянка № м23 по вул. 2 лінія в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер НОМЕР_1: 01: 030: 0701, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_2 селищної Ради Київської області № 215 від 09.09.1997 року.

Згідно листа КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» ОСОБА_2 міської ради Київської області віл 27 жовтня 2017 року за № 27/10/17/3, інвентаризаційна справа за адресою будинку № 6-а по вул. М. Ридзанича (раніше Петровського) в м. Буча Київської області в архіві підприємства відсутня. При цьому комунальне підприємство повідомило, що 11/25 частин будинку за даною адресою належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.03.2001 року за реєстровим номером № 670, на 14/25 частин житлового будинку реєстрація відсутня.

Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Зазначене викладене у ОСОБА_11 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13.

Зазначена вимога передбачена нормами чинного законодавства, а саме ст. 182 ЦК України, п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Мін'юсті 22.02.2012 року за N 282/20595.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Нормою ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

При цьому положеннями ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області та земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер № :01:030:0701 по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в садовому товаристві «Вишневе» м. Буча, Київської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 43, 334, 392, 1225, 1268, 1296-1297, Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області та земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер № :01:030:0701 по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в садовому товаристві «Вишневе» м. Буча, Київської області.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза