Справа № 597/1628/19
Провадження № 2-з/597/5/2019
У Х В А Л А

"29" листопада 2019 р. суддя Заліщицького районного суду Шевчук В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що 14 лютого 1998 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Заліщицького районного суду від 27 грудня 2018 року. 28.10.1998 року відповідачу по справі ОСОБА_2 подаровано житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м. В період їхнього сільного з відповідачем шлюбу, приблизно з 2002 року по 2015 рік, ними було вчинено добудову і перебудову житлового будинку АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . Загальна площа житлового будинку значно збільшилась і складає зараз біля 130-150 кв.м, було перекрито будинок, поставлені нові двері та вікна. Таким чином все те, що вони добудували рахується їхньою спільною власністю, оскільки добудоване за час шлюбу і за спільні кошти, тому вона має право на Ѕ частину житлового будинку на даний час АДРЕСА_3 . Посилаючись на наведене та те, що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, просила задовольнити позов.

Одночасно позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просить просить зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_3 , впустити на територію подвір`я, де розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 , інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 для проведення оцінки нерухомого майна, визначення вартості, а також виготовлення технічної документації та не чинити перешкоди в проведенні обстеження та обмірів зазначених вище будівель.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивачка вказує, що при підготовці цивільного позову про поділ спільного майна подружжя за час спільного проживання її представник ОСОБА_4 звернувся до інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 з дорученням і просив провести оцінку нерухомого майна, яке розташоване в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 ), а також виготовити технічний паспорт на дане будинковолодіння станом на час проведення оцінки цієї нерухомості. При виконанні даного доручення інженер з інвентаризації майна ОСОБА_3 , виїхавши на місце, провів візуальний огляд, оскільки власник будинку відповідач по справі ОСОБА_2 мав заперечення стосовно обмірів і на територію подвір`я, де розташований житловий будинок з господарськими будівлями, інженера допущено не було. Також інженером було встановлено, що габарити житлового будинку та господарських споруд змінилися в сторону збільшення відносно тих, які є в архівних документах.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивачки про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,5 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодасвства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

Встановлено, що заява про забезпечення позову не відповідає вищенаведеним вимогам Закону та є необґрунтованою.

Позивачкою необґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність забезпечення позову, не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. У заяві не наведено жодних доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання та без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, позивачка обмежилася лише посиланням на той факт, що відповідач мав заперечення стосовно обмірів добудованого будинковолодіння.

В супереч вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, які встановленні ст.154 ЦПК України.

Позивачкою не долучено до заяви доказів на підтвердження відсутності підстав, передбачених ст.154 ЦПК України, для застосування зустрічного забезпечення.

Зазначення позивачкою про відсутність необхідності зустрічного забезпечення позову не звільняє заявника від імперативно встановленого процесуальним законом обов`язку внесення пропозицій щодо зустрічного забезпечення; при цьому його (зустрічного забезпечення) доцільність застосовувати чи ні, є прерогативою суду, котрий вирішує заяву про забезпечення позову.

Також, встановлено, що провадження у даній цивільній справі на час подання заяви про забезпечення позову не відкрито.

Вищенаведені вимоги є імперативними умовами змісту заяви про забезпечення позову та прийняття судом цієї заяви до розгляду.

Згідно з вимогами ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, а тому її слід повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-154, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку повернути заявниці.

Роз`яснити, що заявниця не позбавлена можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали суду.

Суддя: В. М. Шевчук