Справа № 369/5587/18
Провадження № 2/369/61/19
03.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі
головуючої судді: Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії, -
16.05.2018 позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням ХХХІ сесії VІ скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 225/1 від 17.12.2013 йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу сільської ради (землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).
На підставі зазначеного рішення позивач замовив виготовлення проекту землеустрою та для виконання даного замовлення уклав договір на виконання робіт № 08/23 від 08.08.2017 з ТОВ «Геодезист».
Для виконання робіт із розробки проекту землеустрою позивачем було надано всі необхідні документи, зокрема, викопіювання з Генерального плану села Лісники, оформлене та засвідчене належним чином.
Під час розробки проекту землеустрою було отримано наступні документи:
- довідку Міськрайонного управління у Києво-Святошинському райони та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 889/184-17 від 18.05.2017, якою підтверджено, що згідно з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та наявних планово-картографічних матеріалів земельна ділянка площею 0,0653 га, яка пропонується для відведення позивачу, входить до складу угідь в межах земельної ділянки - землі під одно- та двоповерховою забудовою (графа 35), рядок 22;
- висновок відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації за вих. № 2351 від 31.08.2015 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0848 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , в межах Лісниківської сільської ради;
До того ж, ще раніше згідно з рішенням XLVII позачергової сесії Лісниківської сільської ради VI скликання № 306 від 25.05.2015 було затверджено Генеральний план, поєднаний з детальним планом території окремих частин села Лісники Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до викопіювання з Генерального плану (Основне креслення) вбачається, що станом на 2015 рік спірна земельна ділянка була вільна.
На адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 045046-19/2017 від 24.11.2017 архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації було надано відповідь, що у документах архівного фонду «Лісниківська сільська рада» рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14 про надання земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_2 не виявлено.
Разом з тим, на виконання ухвали суду від 09.07.2018 було надано завірену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої на замовлення ОСОБА_2 (далі - «Технічна документація»).
Копія Технічної документації містила, зокрема, копії з посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою Самірою Ельхан Кизи копій:
- заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001, а також рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14, - зареєстровано в реєстрі за № 2243 від 07.06.2016;
- Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 на ім`я ОСОБА_2 , - зареєстровано в реєстрі за № 2242 від 07.06.2016.
Як вбачається з цих копій, їх нотаріальне посвідчення було зроблено нотаріусом з копій, посвідчених невідомою особою від імені керівника архівного відділу Києво- Святошинської РДА Куницької О.І. з проставленням посвідчувального напису архіву № 627 від 24.10.2011, підстава: фн. № 40, оп. № 1, справа 65, аркуш - 319, 320.
У відповідь на адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 19-2/2019 від 19.02.2019 завідувач Архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області листом за вих. № 06-04/100 від 20.02.2019 повідомив, шо відповідно до журналу реєстрації запитів на інформацію, Архівним відділом Києво-Святошинської райдержадміністрації видавалась архівна довідка за № 627 від 23.08.2011 на гр. ОСОБА_4 . Запитуваний вихідний № 627 від 24.10.2011 не відповідає дійсності.
Також у вказаному листі зазначено, що документи Лісниківської сільської ради прийняті на державне зберігання до архівного сектору по 2001 рік включно у кількості 63 одиниці зберігання (справи), а запитувана справа № 65 у документах архівного фонду № 40 «Лісниківська сільська рада» не значиться.
На підтвердження викладеного завідувачем Архівного сектору до відповідного листа додано завірену копію опису справ постійного зберігання за 1998-2001 роки «Лісниківська сільська рада, с. Лісники Києво-Святошинського району», складеного начальником архівного відділу Києво-Святошинської райдержадміністрації та затверджений протоколом ЕПК Держархіву Київської області № 11 від 27.11.2003.
Листом приватного нотаріуса КМНО Караєвої Саміри Ельхан Кизи від 03.04.2019 суду було повідомлено, що нотаріальна дія за реєстровим № 2243 від 07.06.2016 щодо засвідчення вірності архівних копій (посвідчувальний напис Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 627 від 24.10.2011) заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001, рішеннявиконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14, а також нотаріальна дія за реєстровим № 2242 від 07.06.2016 щодо засвідчення вірності копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 головою Лісниківської сільської ради Сагачем Г.Г. на ім`я ОСОБА_2 , нотаріусом не вчинялися.
Підтвердженням цьому є: договір дарування земельної ділянки від 31.08.2017, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2276. Факт суміжного розташування зазначених суміжних ділянок підтверджується даними з Публічної кадастрової карти України.
З додатку «Кадастровий план земельної ділянки» до цього витягу вбачається, що станом на 31.08.2017 подарована земельна ділянка з усіх боків межувала із землями сільської ради. Жодного суміжного приватного землекористувача чи землевласника на той час не було.
Також, в матеріалах Технічної документації міститься копія Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.08.2016, в якому зазначено (пункт 2), що його складено у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, а також представника Лісниківської сільської ради в особі ОСОБА_7, про що свідчить підпис цієї особи, скріплений печаткою сільської ради.
Проте, на адвокатський запит Лісниківська сільська рада листом за вих. № 105 від 25.02.2019 надала копію розпорядження № 12 від 27.10.2015 «Про звільнення з посади секретаря виконавчого комітету Лісниківської сільської ради гр. ОСОБА_7 », з якого вбачається, що ОСОБА_7 було звільнено з 30.10.2015.
Крім того, у відповідь на ухвалу суду від 24.04.2019, якою було витребувано від Лісниківської сільської ради копію рішення та другого примірника державного акту ОСОБА_2 , листом Лісниківської сільської ради № 236 від 05.06.2019 було повідомлено про відсутність у сільській раді запитуваної інформації.
Позивач також вказував, що Головне управління Держгеокадастру в Київській області у своєму відзиві зазначило, що за результатами інвентаризації в архіві Управління не виявлено ані державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, ані технічної документації, за якою начебто було видано державний акт, ані книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю, де може міститися інформація про його реєстрацію.
Позивач вважав, що за таких обставин, вбачається, що Технічна документація, на підставі якої зареєстровано у Державному земельному кадастрі за відповідачем ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, складається з недостовірних, підроблених документів.
З огляду на викладене, посилаючись на правові норми, позивач просив суд з урахуванням уточнень та зміни предмету позову:
стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем у ході розгляду даної справи.
21.05.2018 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було прийнято позовну заяву та відкрито провадження, розгляд справи призначено у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання об 11 год. 40 хв. 14.06.2018.
14.06.2018 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, справу слуханням було відкладено на 10.09.2018 на 11 год. 30 хв.
09.07.2018 ухвалою Києво-Святошинський районного суду Київської області було забезпечено докази у справі та зобов`язано:
Головне управління Держгеокадастру у Київській області надати до суду належним чином завірені:
Головне управління Держгеокадастру у Київській області надати до суду оригінали зазначених у цьому пункті документів для огляду під час підготовчого судового засідання;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , надати до суду належним чином завірені копії:
- проекту відведення земельної ділянки, який мав бути виготовленим до 23.09.2001 - дату прийняття рішення № 45/14 виконкомом Лісниківської сільської ради, або письмових доказів (рішення Лісниківської сільської ради) щодо перебування спірної земельної ділянки у користуванні ОСОБА_2 до прийняття рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 23.09.2001 №45/14;
- рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради №45/14 від 23.09.2001;
- державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555;
03.12.2018 на підставі розпорядження №781 у зв`язку з відстороненням від посади судді було проведено повторний автоматизований розподіл справи №369/5587/18, провадження 2/369/2551/18, та призначеного нового суддю - Дубас Т.В.
30.01.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було витребувано наступні докази:
у ОСОБА_2 належним чином засвідчені копії:
- проекту відведення земельної ділянки, який мав бути виготовленим до 29.03.2001;
- дату прийняття рішення № 45/14 виконкомом Лісниківської сільської ради або письмових доказів (рішення Лісниківської сільської ради) щодо перебування спірної земельної ділянки у користуванні ОСОБА_2 до прийняття рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 №45/14;
- державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555; - рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 №45/14.
30.01.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача та постановлено залучити у якості співвідповідача Лісниківську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.
18.03.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було витребувано наступні докази:
у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Караєвої Саміри Ельхан Кизи:
- довідку про вчинення нотаріальної дії щодо засвідчення вірності архівних копій (посвічувальний напис Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 627 від 24.10.2011): заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001 р.; рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14, що зареєстровано в реєстрі приватного нотаріуса за № 2243 від 07.06.2016;
- довідку про вчинення нотаріальної дії щодо засвідчення вірності копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 головою Лісниківської сільської ради Г.Г. Сагачем на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі приватного нотаріуса за № 2242 від 07.06.2016;
- належним чином завірені копії документів, що зберігаються у приватного нотаріуса у зв`язку з вчиненням вищезазначених нотаріальних дій.
24.04.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було витребувано наступні докази:
від Державної міграційної служби України інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка за даними Технічної документації проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
з Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належним чином завірену копію другого примірника державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555, а також належним чином завірену копію сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записом № 607 від 12.07.2001;
з Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належним чином завірену копію рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 №45/14;
з Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином завірену копію другого примірника державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555, а також належним чином завірену копію сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записом № 607 від 12.07.2001;
з Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для огляду суду оригінал другого примірника Державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555, а також Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю, що містить запис № 607 від 12.07.2001;
з Головного управління Держгеокадастру у Київській області для огляду суду оригінал другого примірника Державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 р. Р1 218555, а також Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю, що містить запис № 607 від 12.07.2001;
у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , належним чином завірені копії: наступних документів: проекту відведення земельної ділянки, який мав бути виготовленим до 23.09.2001, тобто на дату прийняття рішення № 45/14 виконкомом Лісниківської сільської ради, або письмових доказів (рішення Лісниківської сільської ради) щодо перебування спірної земельної ділянки у користуванні ОСОБА_2 до прийняття рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 23.09.2001 №45/14; рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради №45/14 від 23.09.2001; державного акту на земельну ділянку від 12.07.2001 Р1 218555;
у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до суду для огляду під час підготовчого судового засідання оригінали зазначених у пункті 6 документів.
16.07.2019 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справу слуханням було відкладено на 03.09.2018 на 10 год. 10 хв.
22.10.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.
Так, ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Згідно з ст.17 ЗК України в редакції 1990 року, чинній на час прийняття рішення виконкомом Лісниківської сільської ради від 23.09.2001 № 45/14, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Місцева Рада народних депутатів розглядає у місячний строк зазначені клопотання та матеріали і приймає рішення з цього питання.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗК України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Згідно з ст. 9 ЗК України 1990 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 9); реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі (п. 2 ч. 1 ст. 9); погодження проектів землеустрою (п. 6 ч. 1 ст. 9).
Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції від 11.07.2001 виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.
Згідно зі ст. 23 ЗК України 1990 року в редакції, що була чинною на час видачі ОСОБА_2 державного акту, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів, та виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (у редакції від 11.09.2001), державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної. Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.
Статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.
Згідно з ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Так, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачає, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
Аналізуючи ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а також п. 107 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (надалі - Порядок), передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку відповідно до пунктів 49-54 Порядку.
Пунктом 49 Порядку передбачено, що під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) ведеться поземельна книга за формою згідно з додатком 8 відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.
Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки (пункт 50 Порядку).
Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру (пункт 51 Порядку).
Відповідно до пункту 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.
Також згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Судом встановлено, що рішенням ХХХІ сесії VІ скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 225/1 від 17.12.2013 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу сільської ради (землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).
На підставі зазначеного рішення позивач замовив виготовлення проекту землеустрою та для уклав договір на виконання робіт № 08/23 від 08.08.2017 з ТОВ «Геодезист».
Для виконання робіт із розробки проекту землеустрою позивачем було надано всі необхідні документи, зокрема, викопіювання з Генерального плану села Лісники, оформлене та засвідчене належним чином.
Під час розробки проекту землеустрою було отримано наступні документи:
- довідку Міськрайонного управління у Києво-Святошинському райони та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 889/184-17 від 18.05.2017, якою підтверджено, що згідно з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та наявних планово-картографічних матеріалів земельна ділянка площею 0,0653 га, яка пропонується для відведення позивачу, входить до складу угідь в межах земельної ділянки - землі під одно- та двоповерховою забудовою (графа 35), рядок 22;
- висновок відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації за вих. № 2351 від 31.08.2015 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0848 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , в межах Лісниківської сільської ради;
Згідно з рішенням XLVII позачергової сесії Лісниківської сільської ради VI скликання № 306 від 25.05.2015 було затверджено Генеральний план, поєднаний з детальним планом території окремих частин села Лісники Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до викопіювання з Генерального плану (Основне креслення) вбачається, що станом на 2015 рік спірна земельна ділянка була вільна.
На адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 045046-19/2017 від 24.11.2017 архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації було надано відповідь, що у документах архівного фонду «Лісниківська сільська рада» рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14 про надання земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_2 не виявлено.
Разом з тим, на виконання ухвали суду від 09.07.2018 було надано завірену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої на замовлення ОСОБА_2 (далі - «Технічна документація»).
Копія Технічної документації містить, зокрема, копії з посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою Самірою Ельхан Кизи копій:
- заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001, а також рішення виконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14, - зареєстровано в реєстрі за № 2243 від 07.06.2016;
- Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 на ім`я ОСОБА_2 , - зареєстровано в реєстрі за № 2242 від 07.06.2016.
Як вбачається з цих копій, їх нотаріальне посвідчення було зроблено нотаріусом з копій, посвідчених невідомою особою від імені керівника архівного відділу Києво- Святошинської РДА О.І.Куницької з проставленням посвідчувального напису архіву № 627 від 24.10.2011, підстава: фн. № 40, оп. № 1, справа 65, аркуш - 319, 320.
У відповідь на адвокатський запит адвоката Галантернік Л.І. за вих. № 19-2/2019 від 19.02.2019 завідувач Архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області листом за вих. № 06-04/100 від 20.02.2019 повідомив, шо відповідно до журналу реєстрації запитів на інформацію, Архівним відділом Києво-Святошинської райдержадміністрації видавалась архівна довідка за № 627 від 23.08.2011 на гр. ОСОБА_4 . Запитуваний вихідний № 627 від 24.10.2011 не відповідає дійсності.
Також у вказаному листі зазначено, що документи Лісниківської сільської ради прийняті на державне зберігання до архівного сектору по 2001 рік включно у кількості 63 одиниці зберігання (справи), а запитувана справа № 65 у документах архівного фонду № 40 «Лісниківська сільська рада» не значиться.
На підтвердження викладеного завідувачем Архівного сектору до відповідного листа додано завірену копію опису справ постійного зберігання за 1998-2001 роки «Лісниківська сільська рада, с. Лісники Києво-Святошинського району», складений начальником архівного відділу Києво-Святошинської райдержадміністрації та затверджений протоколом ЕПК Держархіву Київської області № 11 від 27.11.2003.
Листом приватного нотаріуса КМНО Караєвої Саміри Ельхан Кизи від 03.04.2019 суду було повідомлено, що нотаріальна дія за реєстровим № 2243 від 07.06.2016 щодо засвідчення вірності архівних копій (посвідчувальний напис Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 627 від 24.10.2011) заяви гр. ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради від 02.03.2001, рішеннявиконавчого комітету Лісниківської сільської ради від 29.03.2001 № 45/14, а також нотаріальна дія за реєстровим № 2242 від 07.06.2016 щодо засвідчення вірності копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.07.2001 головою Лісниківської сільської ради Сагачем Г.Г. на ім`я ОСОБА_2 , нотаріусом не вчинялися.
З додатку «Кадастровий план земельної ділянки» до цього витягу вбачається, що станом на 31.08.2017 подарована земельна ділянка з усіх боків межувала із землями сільської ради. Жодного суміжного приватного землекористувача чи землевласника на той час не було.
Крім того, в матеріалах Технічної документації міститься копія Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.08.2016, в якому зазначено (пункт 2), що його складено у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, а також представника Лісниківської сільської ради в особі ОСОБА_7, про що свідчить підпис цієї особи, скріплений печаткою сільської ради.
Проте, на адвокатський запит Лісниківська сільська рада листом за вих. № 105 від 25.02.2019 надала копію розпорядження № 12 від 27.10.2015 «Про звільнення з посади секретаря виконавчого комітету Лісниківської сільської ради гр. ОСОБА_7 », з якого вбачається, що ОСОБА_7 було звільнено з 30.10.2015.
У відповідь на ухвалу суду від 24.04.2019, якою було витребувано від Лісниківської сільської ради копію рішення та другого примірника державного акту ОСОБА_2 , листом Лісниківської сільської ради № 236 від 05.06.2019 було повідомлено про відсутність у сільській раді запитуваної інформації.
Головне управління Держгеокадастру в Київській області у відзиві зазначило, що за результатами інвентаризації в архіві Управління не виявлено ані державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, ані технічної документації, за якою начебто було видано державний акт, ані книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю, де може міститися інформація про його реєстрацію.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що Технічна документація, на підставі якої зареєстровано у Державному земельному кадастрі за відповідачем ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, складається з недостовірних, підроблених документів.
Проаналізовані вище документи, що містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що на час розробки позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність спірна земельна ділянка належала до земель запасу, рішення ні виконкомом Лісниківської сільської ради, ні самої сільської ради на користь ОСОБА_2 не було прийнято щодо даного питання, державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 компетентними органами ніколи не був складений, виданий та зареєстрований.
Тобто, відповідач ОСОБА_2 не набула жодних прав на спірну земельну ділянку, тому й внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, її державної реєстрації та закріплення її за ОСОБА_2 , а також рішення про відмову позивачу у внесенні відповідних відомостей повинні бути скасовані, що дасть йому змогу зареєструвати за собою виділену йому у власність земельну ділянку та право власності на неї.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до вимог ст. ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Стаття 81 ЦП України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у ході розгляду справи були доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а отже, суд з огляду на задоволення позовних вимог стягує на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем у ході розгляду даної справи, у сумі 4 996 грн. 40 коп., що підтверджується наявними у справі квитанціями.
З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 15, 16, ЦК України, ст.ст. 9, 17, 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року, ст.ст. 11, 16, 24, 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 26 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (у редакції від 11.09.2001), та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 77, 80, 81, 141, 247, 263, 268, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір, сплачений позивачем у ході розгляду даної справи в сумі 4 996 грн. 40 коп.
Інформація про сторін:
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.В. Дубас