Справа № 128/620/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права приватизації, зобов`язання розглянути технічну документацію за відсутності погодження меж з суміжними землевласниками, -

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права приватизації, зобов`язання розглянути технічну документацію за відсутності погодження меж з суміжними землевласниками.

В позові позивачі зазначили, що позивачам належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Поряд із позивачами по сусідству проживають ОСОБА_3 (по АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (по АДРЕСА_3 ), з якими вони є суміжними землекористувачами. Рішенням 36 сесії 05 скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2010 року було надано дозвіл на виготовлення технічної документації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність загальною площею - 0,30 га по АДРЕСА_1 із них: 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вищезазначеного рішення селищної ради від 27.05.2010 року в вересні місяці 2016 року позивачі звернулися до ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яким було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства на території АДРЕСА_1 .

На земельні ділянки, що перебувають у користуванні позивачів, цільове призначення яких: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 відсутні будь-які обмеження у використанні земельних ділянок відповідно до ЗУ «Про землеустрій», ЗУ «Про Державний земельний кадастр», додатку 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого ПКМ України від 17.10.2012 року №1051, що підтверджується переліком обмежень у використанні земельної ділянки (які містяться в технічній документації із землеустрою). Однією з умов приватизації земельної ділянки є складання технічних матеріалів та документів що підтверджують розмір земельної ділянки. До переліку необхідних матеріалів, що повинна містити технічна документація також відноситься акт прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Спеціалістом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було виконано роботи із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та було складено акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою.

В ході виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 спеціалістами ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було встановлено, що площа земельної ділянки цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,15 га, а земельна ділянка цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства -0,1914 га.

Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання має бути підписаний суміжними землевласниками (землекористувачами), у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж. Однак, суміжні землекористувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовляються підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання без будь-яких поважних на те причин.

Так, 16.11.2016 року комісією в складі голови комісії по регулюванню земельних відносин ОСОБА_7 , члена комісії ОСОБА_8 , землевпорядника ОСОБА_9 , було складено акт про те, що цього числа було розглянуто письмову скаргу ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 та усне звернення ОСОБА_10 АДРЕСА_1 .

При виїзді на місце комісією встановлено, що відповідно технічної документації, яку виготовляє ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на земельну ділянку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та інвентаризаційних даних технічного паспорту Вінницького ООБТІ від 15.04.2008 року на будинковолодіння по АДРЕСА_3 спірною є частина межі, а саме: дерев`яний паркан та металева сітка довжиною 21 м, які встановлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із чим незгідна ОСОБА_4 та відмовляється в погодженні зазначеної документації. Комісією запропоновано дійти до спільної згоди щодо встановлення паркану між присадибними земельними ділянками та дотримуватись правил добросусідства.

16.12.2016 року селищною радою на ім`я позивачів було надано лист, відповідно до якого Вороновицька селищна рада повідомила, що без погодження акту прийому-передачі межових знаків сусідніми землекористувачами та існуючим спором щодо існуючих межових знаків із сусіднім землекористувачем ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 селищна рада не може погодити акт прийомки-передачі межових знаків, який знаходиться в технічній документації із землеустрою, яку виготовляє ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Викладене свідчить, що небажанням відповідачів підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, тому є порушеним права позивачів на приватизацію земельної ділянки, в зв`язку з чим позивачі звернулися до суду.

У своєму відзові на позов представник відповідачів ОСОБА_4 - ОСОБА_12 зазначив, що з позовом відповідачі не згодні, та вважають його безпідставним. Зазначив у відзові, що у своїх позовних вимогах позивачі просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки, на праві спільної часткової власності, площею 0,3414 га по АДРЕСА_1 , із них 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1914 га для ведення особистого селянського господарства, без погодження меж із суміжними користувачами. Крім того, просять зобов`язати Вороновицьку селищну раду Вінницького району розглянути технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на території АДРЕСА_1 за відсутності погодження меж суміжними власниками і землекористувачами та прийняти з даного питання відповідне рішення. Згідно рішення Вороновицької селищної ради від 27 травня 2010 року було надано дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність загальною площею - 0,30 га по АДРЕСА_1 . З них - 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства. 12 липня 2010 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради по була надана довідка, що земельна ділянка, яка знаходиться у спільній частковій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 загальною площею 0,30 га із них 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 ведення особистого селянського господарства знаходяться за адресою по АДРЕСА_1 . Однак, у технічному паспорті на житловий будинок, що належить позивачам, визначена земельна ділянка, на якій розташовано будинок має розмір 3091 кв.м., тобто більше 0,3 га.

Фактично ж, відповідно до вищевказаного, позивачі мають право на приватизацію земельної ділянки площею 0,30 га, а не 0,3414 га.

Відповідач вважає, що технічна документація по встановленню меж земельних ділянок має бути виготовлена на площу 0,30 га. Саме різниця у 0,0414 га і є тією частино земельної ділянки, яка не дає можливості погодити межі для позивачів. Тому, відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторонами подано заяви про проведення розгляду справи у їх відсутність.

Сторона позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_13 в особі представника ОСОБА_14 - просить позов задовільнити.

Сторона відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити.

Попередньої в судовому засіданні позивачі позов підтримали в межах заявлених вимог, та згідно змісту позову.

Представник сторони відповідача - ОСОБА_12 позов не визнав та зазначив, що дозвіл на приватизацію було надано, згідно рішення Вороновицької селищної ради на 0,30 га, однак проектна документація була розроблена на 0,34 га. Технічна документація була виготовлена без присутності суміжних землевласників, без них же було встановлено і межи. ОСОБА_3 має державний акт, але це враховано не було. З таким підстав просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази, суд встановив наступне:

Позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19).

Спільне володіння будинковолодінням є підтвердженими рішенням Вінницького районного суду від 17.02.2010 року (.а.с.11).

Суміжними землекористувачами-землевласниками є ОСОБА_3 , який мешкає по АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , яка мешкає по АДРЕСА_3 .

Рішенням 36 сесії 05 скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2010 року позивачам було надано дозвіл на виготовлення технічної документації по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність загальною площею - 0,30 га по АДРЕСА_1 із них: 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.10).

Саме на даний розмір земельної ділянки була видана і довідка Вороновицької сільської ради №602 від 12.07.2010 року (а.с.12).

Інші рішення сільською радою з приводу уточнення розміру земельної ділянки в сторону її збільшення не приймалися. Доказ зворотного суду не наданий.

На підставі вищезазначеного рішення селищної ради від 27.05.2010 року в вересні місяці 2016 року позивачі звернулися до ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яким було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства на території АДРЕСА_1 (а.с.13-40).

Відповідно даної технічної документації на земельні ділянки, що перебувають у користуванні позивачів, цільове призначення яких: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 відсутні будь-які обмеження у використанні земельних ділянок відповідно до ЗУ «Про землеустрій», ЗУ «Про Державний земельний кадастр», додатку 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого ПКМ України від 17.10.2012 року №1051, що підтверджується переліком обмежень у використанні земельної ділянки.

Однією з умов приватизації земельної ділянки є складання технічних матеріалів та документів що підтверджують розмір земельної ділянки. До переліку необхідних матеріалів, що повинна містити технічна документація також відноситься акт прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Спеціалістом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було виконано роботи із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та було складено акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою. Однак, даний акт прийомки земельних знаків суміжними землекористувачами-землевласниками не підписано.

Підписи позивачів під сторінкою абрису земельної ділянки не засвідчені, є відсутнім підтвердження того, що суміжні землевласники-землекористувачі були присутні на відновленні меж земельної ділянки 23.09.2016 року (а.с.33).

В ході виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 спеціалістами ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було встановлено, що площа земельної ділянки цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,15 га, а земельна ділянка цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства -0,1914 га.

Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання має бути підписаний суміжними землевласниками (землекористувачами), у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Однак, підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під актом прийому-передачі межових знаків на зберігання відсутні.

16.11.2016 року комісією в складі голови комісії по регулюванню земельних відносин ОСОБА_7 , члена комісії ОСОБА_8 , землевпорядника ОСОБА_9 , було складено акт про те, що цього числа було розглянуто письмову скаргу ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 та усне звернення ОСОБА_10 АДРЕСА_1 .

При виїзді на місце комісією встановлено, що відповідно технічної документації, яку виготовляє ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на земельну ділянку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та інвентаризаційних даних технічного паспорту Вінницького ООБТІ від 15.04.2008 року на будинковолодіння по АДРЕСА_3 спірною є частина межі, а саме: дерев`яний паркан та металева сітка довжиною 21 м, які встановлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із чим незгідна ОСОБА_4 тому відмовляється від погодження зазначеної документації. Комісією запропоновано дійти до спільної згоди щодо встановлення паркану між присадибними земельними ділянками та дотримуватись правил добросусідства.

В зв`язку з існуванням спору по земельній ділянці позивачів, технічна документація погоджена не була і Вороновицькою селищною радою (а.с.37).

Не є наданим суду і доказ прийняття технічної документації самими замовниками - позивачами по справі.

16.12.2016 року селищною радою на ім`я позивачів було надано лист, відповідно до якого Вороновицька селищна рада повідомила, що без погодження акту прийому-передачі межових знаків сусідніми землекористувачами та існуючим спором щодо існуючих межових знаків із сусіднім землекористувачем ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 селищна рада не може погодити акт прийомки-передачі межових знаків, який знаходиться в технічній документації із землеустрою, яку виготовляє ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. «г» та п. «є» ч. 1 ст.91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

В п. «г» ч. 1, ст.96 ЗК України вказано, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч. 3 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Відповідно до положень ч. 1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до положень ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

В силу ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Таким чином, погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами є обов`язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід`ємною частиною технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про землеустрій" визначено, що до переліку необхідних матеріалів, що повинна містити технічна документація зі складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, входить кадастрова зйомка земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 736.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

При здійсненні межування власник земельної ділянки реалізує своє право. Проте така участь є також обов`язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного.

Однак, як встановлено по справі розмір земельної ділянки позивачів у технічній документації, не відповідає розміру земельної ділянки закріпленої за рішенням Вороновицької селищної ради від 27.05.2010 року.

Так згідно рішення селищної ради позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки розміром 0,15 та 0,15 га, загалом - 0,30 га.

Однак, згідно технічної документації позивачам передається земельні ділянки розміром 0,15 га та 0,19 га, і збільшення розміру земельних ділянок відповідним рішенням селищної ради не затверджено. Тому суд вбачає наявним спір щодо меж земельних ділянок та їх розміру. До його вирішення, технічна документація погоджена бути не може, в зв`язку з чим в задоволенні позові слід відмовити.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати до стягнення не підлягають.

На підставі ст.ст.118,152,153,186,198 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права приватизації, зобов`язання розглянути технічну документацію за відсутності погодження меж з суміжними землевласниками та стягненні судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна