Справа № 215/1875/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., ознайомившись з матеріалами цивільна справа №215/1875/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві приватної спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

у провадження судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О. надійшла цивільна справа №215/1875/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві приватної спільної сумісної власності.

Ознайомившись з матеріалами зазначеної справи, приходжу до висновку про необхідність заявлення самовідводу від його розгляду, виходячи з наступного.

Одна із позивачів, а саме: ОСОБА_2 працює секретарем судового засідання разом зі мною в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з частинами 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - КЗПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухвалених 17.11.2010 р., зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Крім того, відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з'їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

В даному випадку підставою заявлення головуючим суддею самовідводу є намір уникнення можливих та вірогідних сумнівів у сторін по справі в неупередженості судді, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 працює разом зі мною на посаді секретаря судового засідання.

Зважаючи на викладене та враховуючи той факт, що розгляд цієї справи може викликати сумніви в неупередженості судді та сумніви в наявності об'єктивного критерію безсторонності суду як у самих позивачів, так і відповідача; з метою запобігання наявності сумнівів у справедливому і неупередженому розгляді справи незалежним і безстороннім судом, вважаю за необхідне у даній справі заявити самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40-41, 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід у справі №215/1875/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві приватної спільної сумісної власності.

Справу №215/1875/16-ц передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку статті 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя