ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/700/19Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/1048/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Чукля Д.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу № 594/700/19 за апеляційною скаргою акціонерного товариства Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління на заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2019 року в справі за позовом акціонерного товариства Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухвалене суддею Зушман Г.І., повний текст якого складено 23 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовної заяви зазначило, що відповідно до заяви про приєднання №439377/071216 від 19.09.2017 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) складовою якого є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 19.09.2017 року ОСОБА_1 було встановлено кредит в розмірі 35000,00 грн.

Вказує, що відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка діяла на день підписання заяви на приєднання та розміщена на інтернет-сторінці банку.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань та порушує умови договору, починаючи з 09.07.2018 року, станом на 29.05.2019 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 43712,35 грн., в тому числі: сума кредиту - 34 976,38грн.; прострочені відсотки - 7 606,86 грн.; пеня - 772,52 грн.; комісія - 10,00 грн., витрати від інфляції - 131,71 грн. та 3% річних - 214,88 грн., які позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя с.Вигода Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , в користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецьке обласне управління (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану,244, ідентифікаційний ) на рахунок НОМЕР_2 у філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 09356307, заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2017 року в сумі 35 100 (тридцять п`ять тисяч сто ) грн. 00 коп., з яких 34 976,38 грн. - заборгованість за кредитом; 123,62 грн. - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя с АДРЕСА_1 Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , в користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецьке обласне управління (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану,244, ідентифікаційний ) на рахунок НОМЕР_2 у філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 09356307, 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління просить заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення прострочених відсотків, 3% річних від заборгованості за процентами та інфляційних витрат скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що сторони не обумовили у письмовій формі ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань є безпідставними, оскільки банком додано повідомлення про кредитування від 19.09.2017 року із підписами ОСОБА_1 , в якому вказано форму забезпечення кредиту пеню, яка є неустойкою (повідомлення про умови кредитування). Також надано Паспорт споживчого кредиту із підписами відповідача, яким визначено, що наслідком прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати комісійної винагороди.

Крім того, вказує, що у зазначених документах передбачено комісію за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 19.09.2017 року згідно із заявою про приєднання №439377/071216 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) ПАТ «Державний ощадний банк України» надав відповідачу кредит у розмірі 35000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних і 0,001% річних протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (а.с.5,6).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 , частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредит у в розмірі 35000,00 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором, станом на 29.05.2019 року, складає 43712,35 грн., в тому числі: сума кредиту - 34 976,38 грн.; прострочені відсотки - 7 606,86 грн.;пеня - 772,52 грн.; комісія - 10,00 грн., витрати від інфляції - 131,71 грн. та 3% річних - 214,88 грн. (а.с.17-19).

Відповідно до п.6.5 заяви відповідача на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 19.09.2017 року процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду і 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно відповідно до умов Договору.

Сплата нарахованих процентів за користування кредитом обов`язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, за передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується (п.1.20 розділу ХХІІ ДКБО).

Відповідно до п.1.27 розділу ХХІІ ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

Згідно з положеннями п.1.24 ХХІІ ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. У ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг та регулюються вимогами Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.22 ч.1 ст. 1 вказаного Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банком не підтверджено, що відповідачу були запропоновані саме ці конкретні умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у заяві про приєднання та заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії відсутні домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії, а тому наданий банком договір комплексного банківською обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору

Вказаний договір відповідачем не підписаний.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ПАТ «Державний ощадний банк України» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 при розгляді справи № 342/180/17.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «Державний ощадний банк України» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором та 3% річних від простроченої суми основного боргу у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, та обґрунтовано відмовив у стягненні пені, комісії, 3% річних від заборгованості за процентами та витрат від інфляції у зв`язку з їх безпідставністю.

Проте, суд не зауважив, що, згідно із п.6.5 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 19.09.2017 року процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду.

Вказана заява підписана відповідачем (а.с.6).

Таким чином, сторонами погоджено розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні вимог банку щодо стягнення прострочених відсотків.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення прострочених відсотків за кредитом підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосування норм матеріального права з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь банку прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 7606,86 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та стягненню з відповідача на користь АТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління 633,93 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги (7606х100:35100=22% 2881,5х22%=633,93), пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління задовольнити частково.

Заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2019 року в частині відмови у задоволенні вимоги АТ Державний ощадний банк України від імені якого діє Чернівецьке обласне управління про стягнення прострочених відсотків за кредитом скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (жителя с АДРЕСА_1 району Тернопільської АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства Державний ощадний банк України від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 244, ) на рахунок НОМЕР_2 у філії Чернівцецьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 356334, код 09356307, заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором від 19 вересня 2017 року в розмірі 7606 (сім тисяч шісот шість) грн. 86 коп.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя с АДРЕСА_1 району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецьке обласне управління (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану,244, ідентифікаційний ) на рахунок НОМЕР_2 у філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 09356307, судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 633,93 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді : Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.