Справа № 180/2536/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання її спадкоємцем четвертої черги, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2018 року ОСОБА_2звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання її спадкоємцем четвертої черги.

В обґрунтування заяви зазначила, що 16 лютого 2018 року померла спадкодавець ОСОБА_4. Вона, будучи спадкоємцем четвертої черги, прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем, а спадкоємців попередніх черг немає. Вона звернулася до нотаріуса за консультацією, отримала розяснення, що для успадкування майна потрібне рішення суду. З 2010 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_4. В 2008 році помер син ОСОБА_4 - ОСОБА_5. У спадкодавця не залишилося прямих родичів та людей, які б могли піклуватися про неї. Вона взяла на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_4 забезпечувала її всім необхідним, ліками, здійснювала платежі, брала на себе витрати, повязані з побутом до самої її смерті. Тому після смерті ОСОБА_4 вона є спадкоємцем четвертої черги, адже проживала однією сімєю з нею, вела спільне господарство.

Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сімєю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 лютого 2018 року, у період з 2010 року до моменту смерті та визнати її спадкоємцем четвертої черги.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник третя особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про смерть серії І-КИ №793682, виданого 19 лютого 2018 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 16 лютого 2018 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно договору-замовлення на організацію та проведення похорон від 17.02.2018 року, між ОСОБА_2 та ПП Яловим ОСОБА_6 було укладено договір-замовлення на поховання ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2018 року (а.с.4).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 17 грудня 2007 року, посвідченого нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, ОСОБА_4 купила квартиру №77 в будинку №3-А по Східному кварталу в м.Марганці Дніпропетровської області (а.с.18).

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №17503246 від 25.01.2008 року, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.48).

Згідно довідки Комунального підприємства «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громад м. Марганця» №1555 від 13 вересня 2018 року та домової книги для прописки громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_2, з 08 січня 2008 року ОСОБА_4 зареєстрована у вказаній квартирі. На день її смерті за цією ж адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.8, 6-17).

Згідно копії спадкової справи №300/2018 до майна померлої 16 лютого 2018 року ОСОБА_4, 09 серпня 2018 року ОСОБА_2, яка мешкає у АДРЕСА_2, написала до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вказавши в ній, що 16 лютого 2018 року померла ОСОБА_4, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.60). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 14 серпня 2018 року, після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу (а.с.61 на звороті). 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 завідувачем Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5 було направлено листа, згідно якого при отриманні заяви нотаріус провів перевірку у Спадковому реєстрі, в якому проводиться реєстрація всіх спадкових справ в межах України та реєстрація заповітів. Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру є платними, перевірка проводиться в Єдиній базі Спадкового реєстру ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України. Вартість двох перевірок становить 102 грн. 00 коп. Просила квитанцію на 102 грн.00 коп., оплачену нею, надіслати до державної нотаріальної контори для приєднання до спадкової справи №300/2018. Також повідомила, що справжність підпису на заяві про прийняття спадщини має бути нотаріально засвідченою (а.с.63 на звороті-64).

Згідно пояснювального листа ОСОБА_8, який мешкає в квартирі №71, будинку №3-а по Східному кварталу в м.Марганець, він знав ОСОБА_4 з грудня 2007 року та останні пять років до її смерті. Протягом всього періоду ОСОБА_4 вела спільне життя з родичкою ОСОБА_2, яка разом із ОСОБА_9 вели спільне господарство, постійно забезпечували її фінансуванням за всіма необхідними витратами за комунальними послугами, медичному забезпеченню, харчуванню, одягу, ремонту. У ОСОБА_4 інших родичів немає, ОСОБА_9 забезпечували спільне проживання та турботу, надаючи своє житло у м.Запоріжжі та в м.Марганець, приводили здоровя ОСОБА_4 в порядок (а.с.5).

Згідно пояснення ОСОБА_10, який мешкає в м.Запоріжжі по вул.Толстого, буд.№18, він є сусідом ОСОБА_9 по вул.Толстого, 12. Раніше там проживав син ОСОБА_4 ОСОБА_11, який помер в 2008 році. Років вісім тому ОСОБА_4 переїхала в м.Марганець та ОСОБА_12 спільно з чоловіком продовжували вести спільне господартво, для чого вони придбали квартиру в м.Марганець, а саме забезпечували сплату комунальних послуг, їжею, одягом, ліками, забезпечували фінансування різних витрат ОСОБА_4 останні не менше пять років, до її смерті. Вони по декілька разів на рік привозили її до себе у м.Запоріжжя, на квартиру в м.Марганець, обслуговували квартиру ОСОБА_4 в м.Марганець (а.с.6).

Згідно пояснення ОСОБА_13, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3, вона є сусідкою по підїзду та поверху ОСОБА_9 протягом більше семи останніх років. Вона знає, що у них у місті є родичка ОСОБА_4, яку фактично опікали ОСОБА_2 та ОСОБА_9, бо родичів у неї не було. Останні пять років вони привозили ОСОБА_4 у свою квартиру, вели спільне господарство, фінансували її потреби, лікування, їжу, одяг, комунальні платежі, ремонт житла до її смерті та займалися організацією її похорону (а.с.7).

Аналогічні до пояснень ОСОБА_13 надала пояснення і ОСОБА_14, яка мешкає у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.9).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

За змістом частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно наданих копій письмових доказів та пояснень представника позивача, судом встановлено, що наявність документів на організацію та проведення поховання не можуть бути підтвердженням факту спільного проживання.

Доказів сплати комунальних послуг, ремонту, купівлі продуктів харчування, ліків, як то вказано у позовній заяві, позивачем суду не надано, не надано і відомостей про необхідність стороннього догляду за ОСОБА_4.

При цьому суд зазначає, що сама по собі сплата комунальних послуг, купівля продуктів харчування, ліків, а згодом і поховання не свідчать про спільне проживання та наявність спільного побуту, взаємні права і обов'язки, як передбачено статтею 1264 ЦК України.

Окрім того, письмові пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, в яких зазначено, що ОСОБА_2 вела спільне господарство понад пять років з ОСОБА_4 до дня її смерті, не можуть безумовно свідчити про постійне проживання однією сімєю ОСОБА_2 зі спадкодавцем, так як ці відомості не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Отже, позивач не надала суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю у розумінні положень частини другої статті З СК України.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 3 СК України,про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тобто винесення нотаріусом у встановленому Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 належного документу.

Відповідно до ст. 2 вказаного Порядку нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів.

Але, з моменту направлення завідувачем Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5 листа ОСОБА_2, щодо сплати вартості двох перевірок в розмірі 102 грн. 00 коп. та засвідчення підпису у заяві нотаріально, ніяких дій з боку ОСОБА_2 вчинено не було. Спадкова справа не містить доказів виконання них позивачкою.

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій відсутня.

Твердження позивача у позові щодо того, що син ОСОБА_4 ОСОБА_11, помер, та не існує інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, не знаходить свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази їх родинних відносин, бо вони мають різні прізвища.

Таким чином, оскільки у справі відсутні підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем не менш, ніж пять років до часу відкриття спадщини, підтвердження взаємних прав та обов'язків ОСОБА_2 та спадкодавця ОСОБА_4, крім того, відсутні докази їх пов'язаності спільним побутом, а також той факт, що черга спадкоємців за законом визначена ЦК України та питання про віднесення осіб до певної черги спадкоємців відноситься до компетенції нотаріальних органів, відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з чим вимоги ОСОБА_2 про про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись 12, 13, 258, 263, 264,265 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання її спадкоємцем четвертої черги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення 06 березня 2019 року.

Суддя: О. С. Янжула