РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Жечевої А.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Зазначала, що вона є донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилося 18 років і вона навчається у Запорізькому національному університеті на денній формі. Посилаючись на те, що потребує додаткових матеріальних засобів для забезпечення необхідних умов для навчання, а мати не може самостійно забезпечити її потреби, а кошти потрібні на проїзд, на проживання, продукти харчування, одяг тощо, але відповідача ухиляється від обов`язку на її утримання, хоча має заробітки і мінливий дохід, працює не офіційно, просила про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для надання заяв по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала і просить його задовольнити на підставах викладених у заяві, зазначила, що вона навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька на оплату проїзду, харчування, приладдя, а також на оплату вартості навчання, який за один семестр дорівнює 7700 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов частково визнав на суму 1000 грн. Не оспорюючи свого обов`язку допомагати повнолітній дитині, зазначив, що кожного місяця поштою перераховує дитині гроші, про що надав у судовому засіданні оригінал квитанції. Проте зазначив, що не він офіційно не працевлаштований, має сезонний дохід, підробляє на різних роботах, проживає у родині і має на утриманні малолітню дитину, а тому не може можливості надавати повнолітній доньці аліменти у розмірі 2000 грн. Таке утримання поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 11.08.2016 року (повторне), батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 актовий запис № 548 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досягла вісімнадцятирічного віку.

Згідно з довідкою Запорізького національного університету №1798 від 01.10.2019 року, ОСОБА_1 навчається в Запорізькому національному університеті на першому курсі факультет іноземної філології, денної форми навчання.(а.с.8).

Згідно до довідки декана факультета іноземної філології ОСОБА_1 є студенткою з 01.09.2019 року денної форми навчання освітнього рівня бакалавр та завершує навчання 30.06.2023 року за умов успішного виконання навчального плану.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_1 , досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання в Запорізькому національному університеті та у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги.

Отже, суд на підставі поданих сторонами доказів дійшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, про що і не заперечує відповідач. При цьому суд зазначає, що необхідність утримувати іншу дитину не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дочці- ОСОБА_1 , яка її потребує.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання повнолітньої доньки, судом встановлені таке.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на те що кошти потрібні на проїзд, на проживання, продукти харчування, одяг тощо. До позову долучено квитанцію про сплату вартості навчання 7700 грн.

У судовому засідання позивач зазначила, що вартість навчання складає 7700 грн. за семестр, а грошей на оплату не вистачає.

Проте, вимоги про відшкодування витрат зі сплати навчання ОСОБА_1 у позовній заяві не заявлялися, докази на підтвердження свого майнового стану останньою не надавалися, а позовні вимоги обґрунтовані потребою у матеріальні допомозі позивачу, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує такої допомоги (кошти на проїзд, на проживання, продукти харчування, одяг (а.с. 2).

Позивачем не обґрунтовано і не підтверджено належними доказами визначений у позові розмір аліментів у сумі 2000 грн. (кошти на проїзд, на проживання, продукти харчування, одяг тощо) з урахуванням ст. 141 СК України, зокрема і тих обставин, що матір позивача має рівні обов`язки з відповідачем щодо надання допомоги повнолітній дитині.

Отже, виходячи із меж заявлених вимог, визначаючи розмір аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує такої допомоги (кошти на проїзд, на проживання, продукти харчування, одяг тощо), оскільки він позов визнав частково, а також судом врахована наявність на утманні у ОСОБА_1 малолітньої дитини.

Таким чином, аналізуючи підстави позову і надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки заявлений до стягнення позивачем розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно є не обґрунтованим, а стягнення аліментів в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на працездатну особу, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який з 01.07.2019 складає 2007 грн. - 1004 грн. буде відповідати засадам розумності справедливості і буде співмірним з потребами дитини та можливостями батька і забезпечить належний рівень матеріального забезпечення позивача.

Суд зауважує також, що, як правило, тривалість навчального семестру складає 4-5 місяців (в залежності від навчального плану на рік), отже вартість оплати за навчання ОСОБА_1 за місяць навчального семестру дорівнює приблизно від 1540 грн. до 1925 грн. на місяць.(7700/5 або 7700/4), тобто по 770 грн. або 962,5 грн. з кожного з батьків на місяць (ст.141 СК України).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1004,00 грн щомісячно, починаючи з 10.10.2019 року та до закінчення навчання 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 233, 247, 263-265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1004,00 грн (одна тисяча чотири гривні 00 копійок), щомісячно, починаючи з 10.10.2019 року та до закінчення навчання 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 листопада 2019 року.

Повне рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова