Провадження № 2/127/4121/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Рудої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів в розмірі 435 203,40 гривень.

Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2009 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.02.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому шлюб між сторонами було розірвано. ОСОБА_2 неналежним чином виконує рішення суду про стягнення аліментів, що призвело до виникнення заборгованості з їх сплати, яка станом на 01.07.2019 року становить 75 096,70 гривень. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 31.10.2019 року у розмірі 435 203,40 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Правом подання відзиву відповідач не скористався.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Самородова О.П. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, розгляд справи провести за відсутності позивача та представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести розгляд справи та ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами у відсутність позивача (представника позивача) та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що з 05.06.2009 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 08.10.2012 року розірвано (а.с.3).

Від шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видано відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.06.2011 року (а.с.4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.02.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Виконавчий лист №212, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці 20.02.2012 року на виконання цього рішення суду, перебуває на примусовому виконанні, що здійснює Тальнівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржник ОСОБА_2 з травня 2015 року рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти у наведеному вище розмірі не виконує. Окрім наведеного, станом на 01.05.2014 за попередній період у ОСОБА_2 також наявна заборгованість в розмірі 14743,45 грн., що призвело до виникнення загального розміру заборгованості по аліментам, загальний розмір якої станом на 01.07.2019 року складає 75 096,70 гривень (а.с.6).

Позивач здійснила розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з травня 2015 року по жовтень 2019 року, яка становить 435 203,40 гривень (а.с.7-8).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд повинен був урахувати при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц.

Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів.

Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений позивачем, оскільки він здійснений не у відповідності до вимог ст. 196 СК України, цей розрахунок здійснено з помилкою у загальній сумі пені, що обумовлено невірним підрахунком днів прострочення сплати аліментів за кожним місячним платежем.

Вирішуючи питання про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, суд виходить з того, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу виникнення цієї заборгованості з незалежних від нього причин, а також не подано суду заперечення, відзиву стосовно даного позову, у зв`язку з чим суд вважає доведеним наявність вини відповідача у її виникненні.

Таким чином розмір пені за досліджуваний період складає:

-За травень 2015 року: 695,25 грн. х 1595 х 1% = 11089,24 грн.;

-За червень 2015 року: 695,25 грн. х 1565х 1% = 10880,66 грн.;

-За липень 2015 року: 695,25 грн. х 1534 х 1% = 10665,14 грн.;

-За серпень 2015 року: 695,25 грн. х 1503 х 1% = 10449,61 грн.;

-За вересень 2015 року: 695,25 грн. х 1473х 1% = 10241,03 грн.;

-За жовтень 2015 року: 695,25 грн. х 1442 х 1% = 10025,51 грн.;

-За листопад 2015 року:695,25 грн. х 1412 х 1% = 9816,93 грн.;

-За грудень 2015 року: 695,25 грн. х 1381 х 1% = 9601,40 грн.;

-За січень 2016 року: 835,50 грн. х 1350 х 1% = 11295,96 грн.

-За лютий 2016 року: 835,50 грн. х 1321 х 1% = 11036,96 грн.

-За березень 2016 року: 835,50 грн. х 1290 х 1% = 10777,95 грн.

-За квітень 2016 року: 835,50 грн. х 1260 х 1% = 10544,01 грн.

-За травень 2016 року: 835,50 грн. х 1229 х 1% = 10268,30 грн.

-За червень 2016 року: 835,50 грн. х 1199 х 1% = 10017,65 грн.

-За липень 2016 року: 835,50 грн. х 1168 х 1% = 9 758,64 грн.

-За серпень 2016 року: 835,50 грн. х 1137 х 1% = 9 499,64 грн.

-За вересень 2016 року: 835,50 грн. х 1107 х 1% = 9248,99 грн.

-За жовтень 2016 року: 835,50 грн. х 1076 х 1% = 8989,98 грн.

-За листопад 2016 року: 835,50 грн. х 1046 х 1% = 8 739,33 грн.

-За грудень 2016 року: 835,50 грн. х 1015 х 1% = 8480,33 грн.

-За січень 2017 року: 1107,25 х 984 х 1% = 10 895,34 грн.

-За лютий 2017 року: 1107,25 х 956 х 1% = 10 585,31 грн.

-За березень 2017 року: 1107,25 х 925 х 1% = 10 242,06 грн.

-За квітень 2017 року:1372,75 х 895 х 1% = 12286,11 грн.

-За травень 2017 року: 1372,75 х 864 х 1% = 11860,56 грн.

-За червень 2017 року: 1372,75 грн. х 834 х 1% = 11448,74 грн.

-За липень 2017 року: 1348,50 грн. х 803 х 1% = 10828,46 грн.

-За серпень 2017 року: 1348,50 грн. х 772 х 1% = 10410,42 грн.

-За вересень 2017 року: 1348,50 грн. х 742 х 1% = 10005,87 грн.

-За жовтень 2017 року: 1406,00 грн. х 711 х 1% = 9996,66 грн.

-За листопад 2017 року: 1406,00 грн. х 681 х 1% = 9574,86 грн.

-За грудень 2017 року: 1406,00 грн. х 650 х 1% = 9139 грн.

-За січень 2018 року: 1365,75 грн. х 619 х 1% = 8453,99 грн.

-За лютий 2018 року: 1365,75 грн. х 591 х 1% =8071,58 грн.

-За березень 2018 року: 1365,75 грн. х 560 х 1% =7648,20 грн.

-За квітень 2018 року:1642,50 грн. х 530 х 1% =8705,25 грн.

-За травень 2018 року: 1642,50 грн. х 499 х 1% =8196,08 грн.

-За червень 2018 року: 1642,50 грн. х 469 х 1% = 7602,49 грн.

-За липень 2018 року:1621,00 грн. х 438 х 1% = 7099,98 грн.

-За серпень 2018 року: 1621,00 грн. х 407 х 1% = 6597,47 грн.

-За вересень 2018 року: 1621,00 грн. х 377 х 1% = 6111,17 грн.

-За жовтень 2018 року:1682,50 грн. х 346 х 1% = 5821,45 грн.

-За листопад 2018 року: 1682,50 грн. х 316 х 1% =5316,7 грн.

-За грудень 2018 року: 1682,50 грн. х 285 х 1% = 4795,13 грн.

-За січень 2019 року: 1687,50 грн. х 254 х 1% = 4286,25 грн.

-За лютий 2019 року: 1687,50 грн. х 226 х 1% = 3813,75 грн.

-За березень 2019 року: 1687,50 грн. х 195 х 1% = 3290,63 грн.

-За квітень 2019 року: 1687,50 грн. х 165 х 1% = 2784,38 грн.

-За травень 2019 року: 1687,50 грн. х 134 х 1% =2261,25 грн.

-За червень 2019 року: 1687,50 грн. х 104 х 1% =1755 грн.

-За липень 2019 року: 1687,50 грн. х 73 х 1% = 1231, 88 грн.

-За серпень 2019 року: 1687, 50 грн. х 42 х 1% = 708, 75 грн.

-За вересень 2019 року : 1687, 50 грн. х 12 х 1 % = 202, 50 грн.

Всього сума пені за період за наведений період складає 433 454,12 грн.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із вищезазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 433 454,12 грн.

Разом з тим, з огляду на положення ч.1 ст.196 СК України, якою регламентовано граничний розмір можливого стягнення неустойки на рівні не більше 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню у якості відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати (неустойки) у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам, що складає 75 096,70 гривень, як про це зазначено у розрахунку боргу зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №31826936, складеного державним виконавцем, який судом прийнято до уваги як належний та обґрунтований доказ по справі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 750, 97 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 192, 196 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 75 096,70 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 750, 97 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: