Справа № 476/982/18
Провадження № 2/476/53/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2019 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Козаченко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
06.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Свої вимоги мотивує тим, що він являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Ясногородка, вул. Молодіжна, 14 Єланецького району Миколаївської області. За вказаною адресою також зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка з 2013 року у вказаному будинку фактично не проживає.
Посилаючись на те, що реєстрація за вказаною адресою відповідачки позбавляє його можливості володіти, користуватися та розпоряджатися його власністю на власний розсуд, просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування вищевказаним житлом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. На заочний розгляд справи згоден.
В судове засідання відповідачка не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, у визначений строк відзив до суду не направила, тому у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Ясногородка, вул. Молодіжна, 14 Єланецького району Миколаївської області (а. с. 9-12, 36).
З матеріалів справи слідує, що у вищевказаному будинку зареєстрована також відповідачка ОСОБА_2, з якою позивач з 03.10.1992 року по 23.07.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі (а. с. 8-10, 15, 35).
Проте, як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08.10.2018 року, відповідачка фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2013 року (а. с. 10).
Судом також встановлено, що сторони не перебувають у родинних відносинах.
Так, відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Частиною 1 статті 71 ЖК України встановлено граничні строки збереження права на житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї - шість місяців (за винятком передбачених законом випадків, коли цей строк є більш тривалим).
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
З огляду на те, що відповідачка за вказаною адресою фактично не проживає, а також те, що наявність зареєстрованих осіб створює перешкоди позивачу у користуванні належним чином своїм нерухомим майном, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком №14 по вул. Молодіжній в с. Ясногородка Єланецького району Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.01.2019 року.

Суддя Н.В. Чернякова