Ухвала

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/2362/17

провадження № 61-36266св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року у складі судді: Вовка Є. І., та постанову Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у складі суддів: Оніщук М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 133 998,42 грн та три проценти річних у сумі 10 925,43 грн, а всього 144 92,85 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травня 2018 року ОСОБА_5 засобами поштового зв'язку подав касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 144 923,85 грн та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

28 вересня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_5, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, встановлено строк на подачу відзиву на касаційну скаргу до 05 вересня 2018 року.

Аналіз змісту частини першої та восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, суддя-доповідач вирішує питання про відкриття касаційного провадження. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції поза межами встановленого строку, протягом якого можуть бути подані заперечення на касаційну скаргу, без клопотання про продовження строку, то відзив залишається без розгляду.

У січні 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про зупинення дії та виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та зупинення дії постанови Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження з виконання оскаржених судових рішень. Розмір суми задоволеного позову є досить завеликим для ОСОБА_5, ураховуючи, що він є пенсіонером. Для стягнення суми задоволеного позову державним виконавцем було накладено арешт на все належне майно та вчиняються дії, спрямовані на продаж належної ОСОБА_5 квартири, у якій той проживає разом із моєю сім'єю вже понад 30 років. У разі подальшого скасування оскаржуваних судових рішень повернути стягнуті грошові кошти буде складно, а проданого виконавцем майна не повернути. Зупинення дії та виконання оскаржених судових рішень жодним чином не перешкодить чи іншим чином не ускладнить можливість їх виконання після закінчення касаційного провадження. На підтвердження цих обставин надано копії постанов Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві: від 07 серпня 2018 року про відкриття виконавчого провадження; від 17 жовтня 2018 року про арешт майна боржника.

Тлумачення статті 436 ЦПК України свідчить, що суд за заявою учасника справи або за своєю ініціативою вирішує питання про зупинення дії рішення суду, якщо рішення не передбачає примусового виконання. Постановою апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року залишено без змін рішення суду першої інстанції, а відтак вказана постанова виконанню не підлягає.

Вказані у клопотанні ОСОБА_5 доводи містять підстави для висновку про необхідність часткового задоволення клопотання. Тому на підставі статті 436 ЦПК України клопотання слід задовольнити частково і зупинити виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 126, 260, 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу ОСОБА_5 від 28 вересня 2018 року залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_5 про зупинення виконання Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року задовольнити частково.

Зупинити виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про зупинення дії постанови Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року відмовити.

Справу № 753/2362/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель