Справа № 736/2390/18
Номер провадження 2/736/254/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

18 грудня 2018 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що належала спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; - земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що належала спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав.

Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_2 у віці 69 років померла, про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_3) та зроблено відповідний актовий запис за №15. ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років помер батько позивача, ОСОБА_3, про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_4) та зроблено відповідний актовий запис за №19.

За життя покійні батьки були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать: - земельна частка (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що належала спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; - земельна частка (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що належала спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина. Батьки не розпорядились своїм майном, заповіту не склали. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач ОСОБА_1, але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без правовстановлюючого документу він цього зробити не зможе.

За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено 352 грн. 40 коп., що і становить 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що належала спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що належала спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судовий збір залишити за позивачем.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко