Справа № 355/101/19
Провадження № 2/355/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретарів судового засідання Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області (надалі відповідач) з вимогою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба - ОСОБА_3, яка проживала АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги після смерті баби позивача був її син ОСОБА_4, який фактичними діями прийняв спадщину, однак юридично її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_4., який за життя заповідального розпорядження не зробив.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його рідний син - позивач ОСОБА_1, якому на момент смерті батька було лише 12 років, то вважає, що фактично прийняв спадщину.

Оскільки позивач не має змоги реаізувати свої права в позасудовому порядку, просить встановити факт прийняття його батьком ОСОБА_4 спадщини після смерті матері (баби позивача) ОСОБА_3 та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 на підготовчий розгляд справи не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги викладені в позовній заяві до суду підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Каліщук Євгеній Володимирович на підготовчий розгляд справи не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги викладені в позовній заяві до суду підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. 28.02.2019 року подав до суду клопотання про долучення доказів, за яким просить долучити копію свідоцтва про розірвання шлюбу та копію постанови у вчиненні нотаріальної дії.

Представник відповідача Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області на підготовчий розгляд справи не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

22 січня 2019 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про відкриття провадження по справі було зобов'язано Баришівську районну державну нотаріальну контору надати Баришівському районному суду Київської області копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та відносно майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свідоцтвом про народження від 11 жовтня 1965 року (а.с. 10) підтверджується, що померла була матір'ю ОСОБА_4.

Свідоцтвом про смерть від 15 січня 2008 року серії НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21 травня 2003 року серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області від 28 грудня 2018 року за № 540 вказано, що ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичними діями шляхом володіння та користування речами та будинком померлої за адресою: АДРЕСА_1, фактично прийняв спадщину

Відповідно до інформаційних довідок Баришівської районної державної нотаріальної контори від 24.01.2019 року вбачається, що спадкові справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 не заводились. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бердеса М.О. від 27.02.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., який належав померлій бабі - ОСОБА_3.

Відповідно до листа Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області від 28.12.2018 року № 539 вбачається, що згідно запису погосподарської книги №4 Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3. Рік побудови будинку 1962 року. Згідно запису земельно шнурової книги житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці 0,25 га. Земельна ділянка є неприватизована.

Відповідно до матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач виготовив технічний паспорт на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 20).

V. Оцінка Суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців)

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 3.3 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначається, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно правової позиції, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», у відповідності до ст. 2 ЗУ від «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, право власності на побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення ( Постанова від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності ( ст. 392 ЦК ).

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відсутність державної реєстрації майнових прав за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, виходячи із загальних правил цивільного закону, що регулює реалізацію права спільної сумісної власності, а також прийняття позивачем спадщини після смерті баби та батька, суд вважає, що існують достатні правові підстави для встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, та визнання за позивачем права власності на житловий будинок, який належав ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16,370,372,392,1216,1218,1226, 1268,1267,1296 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, ст. ст.2, 4, 5,10-13, 76-81, 89, 200, 206, 259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері - ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав покійній бабі - ОСОБА_3, спадщину після смерті якої ОСОБА_4 не оформляв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк