Справа № 212/1932/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, третя особа на стороні позивача слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, третя особа на стороні позивача слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3

Дослідивши дану позовну заяву приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. Всупереч цим вимогам позивач не надала жодного доказу, при цьому у порушення вимог ст.83,84 ЦПК України, у мотивувальній частині позовної заяви просила витребувати матеріали досудового розслідування та кримінальної справи, у випадку заперечення учасниками справи наведених нею фактів.

Крім цього, звертаючись з даним позовом до суду, тим самим визначаючи підсудність, позивач посилається на зареєстроване своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте жодного документу на підтвердження даним обставинам не надає, що перешкоджає перевірити підсудність розгляду справи у порядку ч. 4 ст.28 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, третя особа на стороні позивача слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3- залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали судді для виправлення недоліків.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення наведених в ухвалі недоліків у встановлений строк, заява буде вважатись не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Н. Борис