КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/4900/17-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/2252/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року у справі за заявою Altum Air Inc. про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів»,

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2017 року Altum Air Inc. звернулося до суду із заявою, де просило, надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року по справі АС №433у/2016.

Разом з тим, 10 жовтня 2018 року Altum Air Inc. подало заяву про забезпечення названої заяви, де просило накласти арешт на грошові кошти в межах 250 683,29 доларів США, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», а саме: рахунок №1881 у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Приватбанк» у м. Дніпро, МФО 305299, , рахунок №890-1050-997, у Публічному акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро» у м. Києві, МФО 305749, , та будь-які інші рахунки, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року,

заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» відкривати нові поточні банківські рахунки.

Свої вимоги щодо заяви про забезпечення заяви на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року по справі АС №433у/2016 обґрунтовує тим, що вказаним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на користь Altum Air Inc. 229 757,14 доларів США заборгованості, 4 279,94 доларів США - 3% річних від простроченої суми, 6 749,97 доларів США на відшкодування витрат позивача, пов'язаних із захистом своїх інтересів по сплаті арбітражного збору, а всього 250 683,29 доларів США, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього можливого рішення суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року заяву Altum Air Inc. про забезпечення заяви задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», що знаходяться на розрахункових рахунках в банківських установах в межах суми 250 683,29 доларів США, а саме: на рахунку № 1881 у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Приватбанк», на рахунку №890-1050-997 - у Публічному акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро».

В задоволенні решти вимог відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали, місцевий суд зазначив, що оскільки предметом даного клопотання є визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього можливого рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення заяви до вирішення її по суті та набрання чинності судовим рішенням.

Разом з тим, необґрунтованими вбачаються вимоги заяви в частині накладення арешту на «будь-які інші рахунки» та встановлення «заборони на відкриття нових поточних банківських рахунків».

Вимога про накладення арешту на будь-які інші банківські рахунки вбачається необґрунтованою, оскільки при такому формулювання вимоги неможливою є ідентифікація банківської установи та розрахункового рахунку, в яких розміщені такі кошти.

Вимога щодо заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» відкривати нові поточні банківські рахунку взагалі не може слугувати способом забезпечення заяви, адже є прямим втручанням в господарську діяльність товариства.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в цих частинах.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні поданої заяви.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Згідно ч. 3 ст. 447 ЦПК України, суд за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такої заяви, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання.

Відповідно ж до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року по справі АС №433у/2016 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на користь Altum Air Inc. 229 757,14 доларів США заборгованості, 4 279,94 доларів США - 3% річних від простроченої суми, 6 749,97 доларів США на відшкодування витрат позивача, пов'язаних із захистом своїх інтересів по сплаті арбітражного збору, а всього 250 683,29 доларів США ( а.с. 19-27 т. 1 ).

06 квітня 2017 року Altum Air Inc. звернулося до суду із заявою, де просило, надати дозвіл на примусове виконання вказаного рішення ( а.с. 1-6 т. 1 ).

Разом з тим, 10 жовтня 2018 року Altum Air Inc. подало заяву про забезпечення названої заяви, де просило накласти арешт на грошові кошти в межах суми 250 683,29 доларів США, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», а саме: рахунок №1881 у Публічному акціонерному товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» у м. Дніпро, МФО 305299, , рахунок №890-1050-997 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро» у м. Києві, МФО 305749, , та будь-які інші рахунки, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року,

заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» відкривати нові поточні банківські рахунки ( а.с. 118-124 т. 1 ).

Свої вимоги заяви про забезпечення заяви на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року по справі АС №433у/2016 обґрунтовує тим, що вказаним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на користь Altum Air Inc. 229 757,14 доларів США заборгованості, 4 279,94 доларів США - 3% річних від простроченої суми, 6 749,97 доларів США на відшкодування витрат позивача, пов'язаних із захистом своїх інтересів по сплаті арбітражного збору, а всього 250 683,29 доларів США, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього можливого рішення суду ( там же ).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року заяву Altum Air Inc. про забезпечення заяви задоволено частково ( а.с. 181-183 т. 3 ).

Накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», що знаходяться на розрахункових рахунках в банківських установах в межах суми 250 683,29 доларів США, а саме: на рахунку № 1881 у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Приватбанк», на рахунку №890-1050-997 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро».

В задоволенні решти вимог відмовлено ( там же ).

Разом з тим, місцевий суд, на переконання апеляційного суду, не звернув уваги, що подана заява про забезпечення позову не містить, зокрема, пропозиції щодо зустрічного забезпечення, що є недотриманням п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України та ним ( судом ) не надана оцінка зазначеному факту у відповідності до положень ч. 9 ст. 153 ЦПК України.

Не виконав суд першої інстанції і вимог ч. 3 ст. 154 ҐЦПК України, згідно якоїсуд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів згідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України про те, що заявник має зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майно, що знаходиться на території України, а його майновий стан не може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у заявлених вимогах.

Також, заявником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, щ існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року в разі надання дозволу на його примусове виконання.

Окрім цього, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року по справі АС №433у/2016 скасовано ( а.с. 225-231 т. 1 ).

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначене, а тому, з порушенням вимог процесуального права, зокрема, ст.ст. 149, 150, 151, 153, 154, 447 ЦПК України, помилково прийшов до висновку про часткове задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення зазначених норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції.

Відтак, ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню із ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову відповідно до ст.ст. 149-154, 447 ЦПК України за необґрунтованістю заявлених вимог.

Доводи відзиву Altum Air Inc. на апеляційну скаргу ( а.с. 240-245 т. 1 ), зокрема, про те, що апелянт погодився на письмове провадження щодо розгляду заяви про забезпечення позову, суд має право, проте не зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, тривалість судових процесів понад півтора року ставить під загрозу виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не є правовою підставою у даному разі для залишення апеляційної скарги без задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне продовжити Altum Air Inc. строк для його ( відзиву ) подачі, який наданий ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року, оскільки зазначений господарюючий суб'єкт позбавлений був можливості подати його вчасно з поважних причин у відповідності до положень ст. 127 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 149-154, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» задовольнити. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року у справі за заявою Altum Air Inc. про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви Altum Air Inc. про забезпечення поданої заяви.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

О.І. Сліпченко