Справа № 301/2864/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2019 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіт не залишив.

ОСОБА_1 прийняв спадщину за померлим батьком, так як був зареєстрований та проживав на день смерті із спадкодавцем, а також вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідачка ОСОБА_2 є також спадкоємцем, однак від спадщини відмовляється на користь позивача та не претендує на спадкове майно. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов'язкову частку,- відсутні.

Померлому ОСОБА_3 спадковий будинок належав згідно свідоцтва на забудову садиби, яке було видане відповідно до рішення виконкому Іршавської районної ради від 16.04.1976 року за № 139. На підставі рішення виконкому Довжанської селищної ради № 24 від 27 грудня 1975 року спадкодавцю виділено під забудову вказаного будинку земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1.

При зверненні до приватного нотаріуса в оформленні спадщини позивачу було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній належний правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Таким чином позивач вимушений звернутися до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а. с. 26), якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, а подала заяву (а. с. 25), якою позов визнала, не заперечила проти визнання права власності за позивачем, а справу просить розглянути в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, про що виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 68 (а. с. 4).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіт не залишив, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради Іршавського району № 02-12/737 від 11.12.2018 року (а. с. 8).

ОСОБА_1 прийняв спадщину за померлим батьком, так як був зареєстрований та проживав на день смерті із спадкодавцем, а також вступив в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради Іршавського району № 02-12/738 від 11.12.2018 року (а. с. 7) та копією паспорта (а. с. 10).Відповідачка ОСОБА_2 є також спадкоємцем, однак від спадщини відмовляється на користь позивача та не претендує на спадкове майно, що стверджується заявою (а. с. 25). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов'язкову частку,- відсутні.

Померлому ОСОБА_3 спадковий будинок належав згідно свідоцтва на забудову садиби, яке було видане відповідно до рішення виконкому Іршавської районної ради від 16.04.1976 року за № 139 (а. с. 13-14). На підставі рішення виконкому Довжанської селищної ради № 24 від 27 грудня 1975 року спадкодавцю виділено під забудову вказаного будинку земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 (а. с. 15-16).

При зверненні до приватного нотаріуса в оформленні спадщини позивачу було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній належний правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар