ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8506/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/130/19

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Мамонової О.Є., розглянув матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

У С Т А Н О В И В :

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження у справі в частині підсудності ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху у зв'язку з тим, що форма апеляційної скарги не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, зокрема, в апеляційній скарзі зазначені не всі учасники справи та не зазначено дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції і не надано відповідні докази (за наявності), що позбавляє апеляційний суд можливості вирішити клопотання заявниці про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Копію вказаної ухвали було направлено рекомендованим листом ОСОБА_1 17.12.2018 за вказаною в апеляційній скарзі адресою, а саме: АДРЕСА_1, та заявниці було запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Вказаний рекомендований лист 21.01.2019 повернувся до суду із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Повторно копію зазначеної ухвали судді апеляційного суду від 17.12.2018 було направлено рекомендованим листом 29.01.2019, який повернувся до суду 04.03.2019 із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Судовим розпорядником Чернігівського апеляційного суду Гладким А.М. був здійснений виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), де згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення без руху її апеляційної скарги було вручено матері заявниці 19.02.2019.

Згідно ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов'язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того апеляційний суд зважає на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 10, 11 ч. 3 ст. 2).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на положення закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання сторонами своїми процесуальними правами, апеляційний суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1, звернувшись до суду із апеляційною скаргою, зловживає своїми процесуальними правами, оскільки ухиляється від отримання процесуальних документів та не виконує вимоги ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху.

Таким чином, виходячи з вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання учасниками судового процесу своїми процесуальними правами, ст.ст. 120, 371 ЦПК України щодо строків вчинення процесуальних дій та строку розгляду апеляційної скарги, зважаючи на ч. 3 ст. 130, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, ОСОБА_1 вважається такою, що отримала копію ухвали судді апеляційного суду від 17 грудня 2018 року про залишення її апеляційної скарги без руху 19.02.2019.

Відповідно до положення статей 185, 357 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2018 року необхідно вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - повернути ОСОБА_1.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.Є. Мамонова