ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №585/4124/19

Номер провадження 22-ц/816/5316/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2019 року в складі судді Євлах О. О., постановленої у м. Ромни, повний текст якої складений 29 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просили:

- виділити ОСОБА_2 в натурі в особисту приватну власність 1/ 4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виділити ОСОБА_1 в натурі в особисту приватну власність 3/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виділити ОСОБА_3 в натурі в особисту приватну власність 1/ 4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності повернуто позивачам.

Вказану ухвалу суду позивач ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що предметом спору у даній справ є спільні права та обов`язки кількох позивачів та відповідачів щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який належить сторонам на праві спільної часткової власності, а також однорідні права позивачів щодо здійснення ними права спільної часткової власності та виділу у натурі частки із вказаного нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, які регулюються ст. ст. 358, 364 ЦК України. При цьому, заявник апеляційної скарги звертає увагу на ту обставину, що у позовній заяві об`єднано три вимоги, що стосуються одного об`єкта нерухомості, які ґрунтуються на ідентичних доказах. Таким чином, ураховуючи, що ч. 1 ст. 188 ЦПК України передбачена можливість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, позивач не погодилась з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому, посилаючись на ст. ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, просили виділити кожному позивачу у натурі у власність частки із майна, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13 - 51).

Постановляючи оскаржену ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачів до кожного з відповідачів є самостійними, мають окремі підстави виникнення та полягають у виділенні в натурі в особисту приватну власність часток із майна, що є у спільній частковій власності, а не у виділенні їм спільної частки майна (шляхом об`єднання часток). Ураховуючи викладене, суд не вбачав, що предметом спору є спільні права чи обов`язки позивачів, а підстави виникнення заявлених позовних вимог, як вказав суд, є різними.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду не може погодитись з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві у разі, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

У відповідності до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Безпідставне повернення позовної заяви не забезпечує права на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм процесуального права, на думку колегії суддів, є підстави вважати, що умовою об`єднання позовів кількох позивачів до кількох відповідачів в одному провадженні є пов`язаність між собою позовних вимог підставами виникнення або поданими доказами, а предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Встановлено, що подана заява містить позовні вимоги про виділ в натурі кожному з позивачів частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зокрема, сторони у даній справі є власниками відповідної частки вказаного нерухомого майна, тому звертаючись до суду з даним позовом, заявники вказали, що ОСОБА_2 належить 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі договору дарування від 13 березня 2015 року, ОСОБА_1 - 2/25 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі - продажу від 04 жовтня 1990 року, ОСОБА_3 - 1/4 частка на підставі договору дарування від 27 грудня 2017 року, ОСОБА_4 13/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_5 - 13/100 на підставі договору дарування від 30 квітня 2004 року, а ОСОБА_6 - 3/25 частки, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_7 . Частки кожного із співвласників в натурі не виділені, а сторони не можуть досягти домовленості про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зокрема, в даній справі кожний позивач просить виділити йому окремо в натурі відповідну частку спірного нерухомого майна, а з метою визначення технічної можливості виділу частки із спільного майна та можливих варіантів поділу домоволодіння позивачі просять провести по справі судову будівельно - технічну експертизу щодо можливості отримати кожним з позивачів окрему частку нерухомості.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивачів, як співвласників спірного нерухомого майна, заявлені до інших співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є пов`язаними між собою підставами виникнення та доказами, тому їх об`єднання сприятиме з`ясуванню обставин справи, прав і обов`язків сторін, що забезпечить заявникам право на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку.

Ураховуючи викладене, посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що у позовній заяві об`єднано три вимоги, що стосуються одного об`єкта нерухомості, а предметом спору у даній справі є спільні права та обов`язки кількох позивачів і відповідачів щодо спірного майна заслуговують на увагу колегії суддів та є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви, а оскаржена ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі слід передати на новий розгляд до місцевого суду, що свідчить про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов