ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року м. Київ

справа № 756/10909/17

провадження № 22-ц/824/43/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Аверковій А.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року у складі судді Диби О.В., повний текст складений 02.05.2018 року,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та з урахуванням уточнення просила звернути стягнення за договором позики у розмірі 1 585 000 грн. на предмет іпотеки квартиру за АДРЕСА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною не нижче суми боргу встановленої за рішенням суду, винести рішення про виселення з цієї квартири мешканців - відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 лютого 2010 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 724 617,67 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 16 серпня 2010 року. Додатковим договором №1 від 16.02.2010 року суму позики збільшено до 884 366,62 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 16.02.2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 передали ОСОБА_1 в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 69,60 кв. м, житловою площею 42,10 кв. м. Відповідачі свої зобов'язання за договором позики не виконують, внаслідок чого станом на 15 червня 2016 року заборгованість склала 1 585 000 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 за договором безпроцентної позики від 16 лютого 2010 року у розмірі 1 585 000 грн. станом на 15 червня 2016 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру загальною площею 69,6 кв. м. та житловою площею 42,10 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Суд стягнув пропорційно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині суми і порядку стягнення судових витрат, відповідач ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, через порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочнерішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року в частині розміру та розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 1 500 грн. з кожного.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з'явились, від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте доказів про поважність причин неявки не надано, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про щодо розподілу судових витрат, зазначив, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо вирішення питання про судові витрати приходить до висновку, що рішення суду в цій частині підлягає зміні, оскільки судом не зазначено які конкретно суми судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення судових витрат суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, позивачка за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки сплатила судові витрати по справі на суму 8000 грн., і її вимоги задоволено в цій частині повністю, тобто відшкодуванню підлягає 8000 грн. Таким чином, з кожного з відповідачів на користь позивачки у відшкодування судових витрат належить стягнути у розмірі 2667 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки вимога про виселення не була задоволена, тому судовий збір підлягає зменшенню не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать матеріалам справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року змінити в частині розподілу стягнутих з відповідачів судових витрат, визначивши стягнення судових витрат з кожного з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у розмірі 2667 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :