Справа № 758/6600/17
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

12 лютого 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Артюшенко К.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними правочинів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з позовом, в якому просить визнати: 1) визнати недійсним кредитний договір № 31-5КО/08-2005И від 30.08.2005 р., укладений між позивачем та відповідачем; 2) визнати недійсним іпотечний договір № 31-5КО/08-2005И від 30.08.2005 р., укладений між позивачем та відповідачем.

Посилаючись на законодавство про захист прав споживача, позивачем судовий збір за вищевказаним позовом не сплачений.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 22.05.2017 р. (суддя Богінкевич С.М.).

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 13.11.2017 р. вищевказана справа передана для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

В судовому засіданні на обговорення учасників процесу поставлено питання про передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва - як суду за місцем знаходження нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти передачі справи за підсудністю до належного суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно матеріалів справи, позов пред'явлений позивачем за місцем знаходження відповідача (ст.109 ч.2 ЦПК України 2004 р., що діяла на час звернення позивача до суду).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є укладені договори (кредитний та іпотечний).

Згідно оспорюваного іпотечного договору, його предметом є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Дніпровського району м.Києва.

Отже, вказаний спір в цій частині пов'язаний з правом на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України (2004 р.), що діяла а час пред'явлення позову, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 42 постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 судам дано роз'яснення, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів щодо нерухомого майна не є вичерпним.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналогічна ст.114 ч.1 ЦПК України (2004 р.) правова норма міститься і в ЦПК України (2017 р.) - ст.30 ч.1.

На вимоги в частині недійсності кредитного договору розповсюджуються правила загальної територіальної підсудності - за місцем знаходження юридичної особи (ст109 ч.2 ЦПК України 2004 р., що діяла на час звернення позивача до суду, яка є аналогічною ст.27 ч.2 ЦПК України 20017 р.)..

Пунктом 41 постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 судам роз'яснено, що у разі конкуренції правил підсудності наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосуватись правила виключної підсудності.

Таким чином, вищевказаний позов підлягає розгляду судом за правилом виключної підсудності (за місцезнаходженням квартири) - Дніпровським районним судом м.Києва.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відкриття провадження у справі відбулось з порушенням правил підсудності і встановлених законом підстав для розгляду вказаної справи Подільським районним судом м.Києва немає.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення (ст.378 ЦПК України).

В зв'язку з чим, на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України, вищевказана справа підлягає передачі на розгляд Дніпровському районному суду м.Києва, до територіальної юрисдикції якого належить дана справа.

Таким чином, враховуючи те, що Подільським районним судом м.Києва, розгляд даної справи по суті не розпочинався, вищевказана справа підлягає направленню за підсудністю до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 258-260 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними правочинів - передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова