"04" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Якименко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.04.2017 року о 13 годині 50 хвилин в м. Києві, по вул. Ентузіастів, 51/24, за участю забезпеченого транспортного засобу Mazda CX-5, д/н НОМЕР_1, за кермом якого був громадянин ОСОБА_1 та автомобіля Suzuki Grand Vitara, д/н НОМЕР_4, сталася дорожно транспортна пригода. Внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби
Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» за полісом №АК-2219443. Страхова компанія ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за заявою потерпілої особи ОСОБА_2, зібраних документів та відповідно до Страхового акту № СТО-17-4253/1, виплатила своєму страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 29 004,63 грн.
В порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем не було повідомлено ПАТ «Київський страховий дім» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.04.2017 року протягом трьох днів.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування, до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки на підставі ст.. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що змушує ПрАТ «Київський страховий дім» звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзив не подала.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 02.06.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що ОСОБА_1 27.04.2017 року близько 13 год. 50 хв. в м. Києві, по вул. Ентузіастів, 51/24, у дворі будинку, керуючи автомобілем марки Mazda CX-5, д/н НОМЕР_1, рухаючись у напрямку моста Патона, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, д/н НОМЕР_4, який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів та до порушення вимог п. 13.1, 2.3.б ПДР. (а.с. 5).
Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-2219443, цивільно - правова відповідальність власника автомобіля Mazda CX-5, д/н НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», термін дії з 24.02.2017 року по 24.02.2018 року (а.с. 4).
Отже, 27.04.2017 року стався страховий випадок.
17 листопада 2017 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування на виконання умов якої, ПрАТ «Київський страховий дім» сплатив на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Оранта» збитки завдані пошкодженому транспортному засобу Suzuki Grand Vitara, д/н НОМЕР_4 у розмірі 21 089,85 грн. (а.с.13).
При цьому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму збитків у розмірі виплаченого страхового відшкодування у сумі 22 689,85 грн. Разом з тим, доказів сплати страхового відшкодування у розмірі 22 689,85 грн. суду не надано.
Таким чином, доведений розмір виплаченої позивачем суми страхового відшкодування на рахунок ПАТ НАСК «Оранта» становить 21 089,85 грн.
Згідно ізп. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до ст. 38.1.1 а)г) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , зокрема, якщо він не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки передбачені статтею 33 цього Закону не пізніше трьох робочих днів.
Правова позиція щодо стягнення коштів за регресною вимогою на підставі ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підтверджується Постановою Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року по справі № 6-1 цс 14 (неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-У1 «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та сплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову, а Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування).
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 звернувся до позивача у встановленому ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку та строки із заявою про настання страхового випадку.
При цьому позивач зазначає, що відповідачем не було повідомлено ПрАТ «Київський страховий дім» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27 квітня 2017 року.
Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Оскільки, позивачем доведений розмір виплаченого страхового відшкодування у сумі 21 089,85 грн., відповідачем не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема щодо неповідомлення протягом 3 робочих днів страховика про настання страхового випадку, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному досліджені кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з ОСОБА_1 підлягає стягненню в порядку регресу на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 21 089,85 грн.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 8, 27, 33, 34, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди- задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
С у д д я: О.О. Астахова