ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1699/19 Номер провадження 22-ц/814/2266/19Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом а позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 91924,89 грн.. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 21 квітня 2015 року по 30 листопада 2017 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах. 30 листопада 2017 року його звільнено за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України з ним не було проведено належного розрахунку. Заборгованість із заробітної плати було стягнуто судовим наказом від 10.12..2018 року, який був виконаний відповідачем лише 27 грудня 2018 року. З урахуванням викладеного прохав стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 32089,01 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на користь держави в сумі 320, 91 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 598,34 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено порушення його трудових прав, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за 269 робочих дня.

З вказаним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неврахування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права й неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив порядок нарахування середнього заробітку, вважає, що строк затримки повинен розраховуватися за всі календарні дні затримки, а не лише за робочі. Крім того, вказує що судом безпідставно стягнуто суму середнього заробітку із відрахуванням податків та обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 21 квітня 2015 року по 30 листопада 2017 року перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство-15339».

30 листопада 2017 року позивача звільнено з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» відповідно до п. 1 статті 36 Кодексу законів про працю України за згодою сторін . / а.с. 4/.

Відповідно до статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами у справі, при звільнені, 30.11.2017 року, з ОСОБА_1 не проведений належний розрахунок, заборгованість по заробітній платі складала 7118,10 грн.

Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2018 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339»на користь позивача заборгованість у розмірі 7118,10 грн за нараховану, але не сплачену суму заробітної плати./ а.с.6/

Вказаний судовий наказ виконано відповідачем в повному обсязі 27 грудня 2018 року, що підтверджується випискою з Банку / а.с.7/

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (надалі «Порядок»).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Визначаючи суму, що підлягає стягненню в якості вихідної, місцевий суд правомірно взяв за основу розрахунку середню заробітну плату за жовтень листопад 2017 року, які передували місяцю, у якому було звільнено позивача., правильно визначивши середню заробітну плату в сумі 6520 грн / 3260+3260/.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо кількості днів фактичної затримки розрахунку, яка складає 269 днів, оскільки при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень вищевказаного Порядку.

В свою чергу , суд апеляційної інстанції не може погодитися з розрахунком суду щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніз наступних підстав.

Відповідно до Порядку під час обчислення середньої заробітної плати включаються: основна зарплата, доплати і надбавки, премії, винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років. Усі виплати включаються до розрахунку середньої заробітної плати в тому розмірі, у якому їх нараховано, без виключення сум відрахування на податки та стягнення аліментів.

У справі № 359/10023/16-ц від 18 липня 2018 року, Верховний Суд дійшов висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток, розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів.

Враховуючи викладе розрахунок середнього заробітку наступний:

6520 грн - сума середнього заробітку : 44 робочих дні =148, 18грн / середньоденний заробіток/.

Таким чином, розмір середньої заробітної плати позивача за період затримки розрахунку становить 148, 18грн / середньоденний заробіток/ * 269 робочих дні затримки розрахунку =39860, 42 грн.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судового збору не звільнений (постанова ВП Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16), позовні вимоги останнього є об`єктами справляння судового збору. Мінімальна сума судового збору за подання позову складає 768, 40 грн, який підлягає стягненню з відповідача, оскільки судом встановлено порушення трудового законодавства.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, розподіляючи судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 897, 51 грн., колегія суддів враховує, що процент задоволеності її складає 43,36 % /39860,41 грн стягнуті судом апеляційної інстанції *100 / 91924,89грн, -які прохав стягнути позивач /, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 389, 16 грн..

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2019 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 39860,42 грн./ без врахування передбачених законодавством податків та зборів з доходів фізичних осіб./

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339»на користь держави судовий збір за подання позову до суду в розмірі 768, 40 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 389,16 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ___________________ О.О.Панченко ______________ В.П.Пікуль