Номер провадження 2/754/621/19
Справа №754/3133/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засіданні Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що на праві власності позивачу належить Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.05.2015 року, виданим приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дідок В.В., зареєстрований в реєстрі за №285, а також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 р., реєстраційний № 8. Інша Ѕ частина будівлі належить відповідачу ОСОБА_5 Домоволодіння за вказаною адресою розташоване на приватизованій земельній ділянці, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.05.2015 року, виданим приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дідок В.В., зареєстрований в реєстрі за № 288, а також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 р., реєстраційний № 05, позивачу належить на праві власності Ѕ частка вищевказаної земельної ділянки, іншу Ѕ частку земельної ділянки прийняла у спадщину за заповітом відповідач.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2015 р. була задоволена спільна заява позивача та відповідача про виділення у власність в натурі належних їм по Ѕ часток в будинковолодінні по АДРЕСА_2 та по Ѕ часток земельної ділянки.

За життя матері позивача ОСОБА_7, з її згоди, останній за власний кошт збудував господарську будівлю, вартість проведених робіт та будівельних матеріалів якої оцінює в 100000 грн. Крім того, позивачем були придбані за власний кошт металеві вироби, з яких виготовлені секції вольєру для собаки, вартість яких оцінює в 15000 грн. Також були придбані за власний кошт позивача матеріали для виготовлення чотирьох кліток для кроликів, вартість яких оцінює в 3000 грн. Після розподілу земельної ділянки, господарська будівля вартістю 100000 грн., вольєр для собаки вартістю 15000 грн. та клітки для кроликів вартістю 3000 грн. залишилися на частині земельної ділянки, яка перейшла у власність відповідача, яка не надає можливості позивачу використовувати за призначенням виготовлені секції вольєру для собаки та клітки для кроликів. Без згоди позивача, відповідач разом з чоловіком розібрали вольєр та секції з нього використали для встановлення огорожі. Відповідачка заборонила позивачу використовувати господарську будівлю. На пропозиції позивача, сплатити йому вартість витрат на будівництво господарської будівлі, відповідачка не реагує, заборонила провести оцінку вартості цієї будівлі спеціалістом оцінщиком.

У зв'язку з неправомірними діями з боку відповідачки, позивач зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Внаслідок протиправної поведінки відповідачки, позивач на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у нього моральні страждання. Позивач відчув себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило сильно нервувати і переживати. Крім цього, протиправні дії відповідачки спричинили порушення його звичайного життєвого укладу, тому що у нього з'явилася необхідність відстоювати свої права у суді, витрачати на це багато свого часу. Відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачем визначено у сумі 10000грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 100000грн. вартості господарської будівлі, 1500грн. вартості матеріалів витрачених на будівництво вольєра, 3000грн. вартості матеріалів кліток для кроликів та, відповідно до ст.. 1167 ЦК України, 10000 грн. моральної шкоди, а також 15000 грн. оплати за надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 01.02.2017р. приєднано до матеріалів справи уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість будівельних матеріалів витрачених на будівництво господарської будівлі в - 1000000грн., вартість матеріалів витрачених на виготовлення металевих секцій для вольєра 15000грн., вартість матеріалів витрачених на виготовлення кліток для кроликів - 3000грн., моральну шкоду в розмірі 10000грн. та 15000грн. - витрати на правову допомогу (а.с.109-112).

Ухвалою суду від 13.10.2017р. по справі призначено судове будівельно-технічну експертизу (а.с.170-171).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, за викладеними в позові обставинами та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, за викладених у запереченнях обставинах та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.05.2015 року, виданого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дідок В.В., зареєстровано в реєстрі за № 285, Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_2, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 р. (а.с.5-6).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.05.2015 року, виданого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дідок В.В., зареєстровано в реєстрі за № 288, Ѕ частка земельної ділянки, загальною площею 0,1000га, кадастровий номер НОМЕР_3, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_2, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 р. (а.с.7-8). Опис меж земельної ділянки: від Адо Б - землі Бориспільської ради; від Б до В - ОСОБА_8; від В до Г - землі загального користування; від Г до А - ОСОБА_9 Всього земель, гектарів: площа земельної ділянки, гектарів 0,1000га, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: під житловою забудовою одно- та двоповерховою - 0,1000га.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року, затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в наступній редакції:

1. у власність ОСОБА_2 виділено в натурі його Ѕ частку в будинковолодінні по АДРЕСА_2, що складається з житлової кімнати «4» площею 12,1кв.м., житлової кімнати «5» площею 16,7кв.м., коридору «6» площею 5,5кв.м. (після збільшення його площі за рахунок влаштування позивачем цегляної перегородки в коридорі «1» у вигляді перпендикуляру від точки дотику стіни між приміщеннями «2» та «5» до стіни приміщення «9»), санвузла «7» площею 4,3кв.м., котельної «8» площею 2,6кв.м., погребу «Ж», вигрібної ями «З» та колодязя «К»;

2. у власність ОСОБА_10 виділено в натурі її 1/2 частку в будинковолодінні по АДРЕСА_2, що складається з житлової кімнати «2» площею 13,6кв.м., житлової кімнати «3» площею 12,2кв.м., кухні «9» площею 12,5кв.м., погребу «В», коридору «1» площею 5,7кв.м. (після зменшення його площі за рахунок влаштування позивачем цегляної перегородки в коридорі «1» у вигляді перпендикуляру від точки дотику стіни між приміщеннями «2» та «5» до стіни приміщення «9»), водної колонки «Л», убиральні «Д» та літнього душу «Е»;

3. зобов`язано ОСОБА_2 протягом 15 календарних днів, але не пізніше 30 календарних днів з дня постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди, за власний рахунок та власними силами демонтувати дверний блок у стіні між житловою кімнатою «2» та житловою кімнатою «5», закласти цей дверний проріз цеглою; облаштувати цегляну перегородку в коридорі «1» у вигляді перпендикуляру від точки дотику стіни між приміщеннями «2» та «5» до стіни приміщення «9», внаслідок чого площа коридору «1» зменшиться на 2,3кв.м. та становитиме 5,7кв.м., а площа коридору «6» збільшиться на 2,3кв.м. та становитиме 5,9кв.м.; облаштувати дверний проріз у стіні між житловою кімнатою «5» та коридором «6», встановити в цьому дверному прорізі новий дверний блок; облаштувати вхідний дверний проріз з вулиці (зовнішній вхід) у стіні коридору «6» та встановити в цьому дверному прорізі новий дверний блок; переобладнати систему інженерного забезпечення автономною системою електропостачання та слабких струменів, опалення, водопостачання та водовідведення для виділеної йому частини житлового будинку;

4. зобов`язати ОСОБА_5 протягом 15 календарних днів, але не пізніше 30 календарних днів з дня постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди, за власний рахунок та власними силами переобладнати систему інженерного забезпечення автономною системою електропостачання та слабких струменів, опалення, водопостачання та водовідведення для виділеної їй частини житлового будинку;

5. у власність ОСОБА_2 виділено в натурі його Ѕ частку в земельній ділянці загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_3 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, що становить площу 0,0500 га та межує з земельною ділянкою ОСОБА_9 (на кадастровому плані від точки «Б» до точки «В»), з землями Бориспільської міської ради (на кадастровому плані від точки «В» до точки «Г»), з земельною ділянкою ОСОБА_8 (на кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д»), з земельною ділянкою відповідача (на кадастровому плані від точки «А» до точки «Д») та з землями загального користування (на кадастровому плані від точки «А» до точки «Б»);

6. у власність ОСОБА_5 виділено в натурі її Ѕ частку в земельній ділянці загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_3 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, що становить площу 0,0500 га та межує з земельною ділянкою позивача (на кадастровому плані від точки «Б» до точки «В»), з земельною ділянкою ОСОБА_8 (на кадастровому плані від точки «В» до точки «А»);

7. зобов`язано ОСОБА_2 протягом 15 календарних днів з дня постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди за власний рахунок та власними силами влаштувати окремий вхід (хвіртку) з вул. Коцюбинського на територію виділеної йому частини земельної ділянки; демонтувати огорожу між виділеною йому в натурі частиною земельної ділянки та виділеною відповідачу в натурі частиною земельної ділянки (огорожу від вул. Коцюбинського до фасаду будинку);

8. зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 протягом 15 календарних днів з дня постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди за спільний рахунок та спільними силами облаштувати огорожу між виділеними їм в натурі частинами земельних ділянок (огорожу від тильної сторони будинку до межі з земельною ділянкою ОСОБА_8.);

9. припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України (в редакції, що діяла на час укладення мирової угоди), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Отже, мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок.

Звертаючись до суду з заявою про укладення мирової угоди позивач ОСОБА_2 не зазначав щодо отримання будь-якої компенсації з боку відповідача, також позивач не звертався з апеляційної скаргою до суду, у зв'язку з порушенням його прав при укладенні та затвердженні мирової угоди.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної експертизи №22099/17-43 від 25.05.2018р., залишкова вартість заміщення господарської будівлі позначеної літерою Б на схемі забудови земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_5 та яка знаходиться за адресою6 АДРЕСА_2, відповідно до будівельного паспорту №136/04-16 становить 286889,00 грн. (а.с.192-198).

Суд не приймає даний висновок до уваги, оскільки з викладених в ньому обставин вбачається, що натурне обстеження об'єкта дослідження було проведено візуально, перебуваючи за межами земельної ділянки, з боку АДРЕСА_2 в присутності позивача по справі ОСОБА_2

Враховуючи відсутність натурного обстеження при здійсненні дослідження, експерт дійшов висновку, що технічний стан конструктивних елементів сараю літ «О» (господарська будівля літ. «Б» згідно будівельного паспорту від 29.05.2017р.) характеризується як добрий (арк. 2 висновку експерта). За результатами обстеження можливо зазначити, що загальний технічний стан сараю літ. «О» відповідає зазначеному в техпаспорті (арк. 9 висновку експерта).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердила, що дослідження об'єкта здійснювала без отримання доступу до нього, з боку вул. Коцюбинського.

Отже, суд приходить до висновку, що не маючи доступу до досліджувального об'єкта, експерт висловив припущення .

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наявного в матеріалах справи будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виготовленого станом на травень 2017р., встановлено, що господарська будівля була самочинно збідована та відносно відповідача була винесена постанова про адміністративне правопорушення (а.с.147-160).

В судовому засідання були допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13, показання який суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що дані зацікавлені в розгляді справи, оскільки є близькими родичами: ОСОБА_12 син позивача, а ОСОБА_13 мати відповідача.

Крім того, з наданих позивачем рахунків-фактур, вбачається, що постачальником будівельних матеріалів та платником є свідок ОСОБА_12 (а.с.23-27).

Показання свідка ОСОБА_14 суд також не приймає до уваги, оскільки останній в судовому засідання зазначив, що зі слів ОСОБА_12 йому відомо про наявність суперечок між сторонами щодо користування господарської будівлі, наявність вольєра та кліток для кролів.

Показання свідка ОСОБА_15 суперечать наданим рахункам-фактурам, оскільки в судовому засідання свідок зазначила, що будівництво господарської будівлі розпочато було в 2008-2009 роках, а згідно рахунків-фактур ОСОБА_2 придбавав будівельні матеріали в 2012-2013 роках. Крім того, з наданих позивача рахунків-фактур від 02.2012р. на суму 364,49 грн., від 05.04.2012р. на суму 251,13грн, від 20.04.2012р. на суму 1025,32 грн. та від 23.05.2013р. на суму 496,67 грн. вбачається придбання позивачем ОСОБА_2 у свідка ОСОБА_12 певних будівельних матеріалів, однак суд вважає, що позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні, що придбані матеріали були використані саме для будівництва господарської споруди, або вольєра або кліток для кроликів.

Також, слід зазначити, що позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні наявність протиправних дій ОСОБА_5, які призвели до порушення прав позивача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову через його необґрунтованість, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4-13, 76-81, 141, 264, 265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення коштів - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2

Відповідач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1.

Суддя