Справа № 755/558/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - 1 Шамота І.І.,

відповідач -2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНСТВО" УКРПРЕС-ІНФО», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» та ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 липня 2017 року він обіймає посаду начальника служби безпеки та контролю якості надання послуг КП «Київтранспарксервіс». В мережі інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1» від автора ОСОБА_5, в якій згадується ОСОБА_1., ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як такі, що є злочинним угрупуванням в складі 4 осіб, що збирає в місяць від 700 000,00 грн. до 1 000 000,00 грн. «чорної готівки». У наведеній статті йдеться мова про те, що позивач, за словами автора, є ніби то безпосереднім виконавцем та організатором роботи злочинної схеми. Зазначена інформація підлягає спростуванню, оскільки є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності і негативно впливає на репутацію позивача. Зазначає, що поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідачів до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи - приниження його гідності. Також поширенням згаданої інформації відповідачі створили негативну соціальну оцінку його роботи в очах оточуючих, порушивши його честь. До того ж, значно знизилася оцінка його професійних якостей третіми особами, його професійні здібності були поставлені під сумнів колегами та керівництвом, це принижує його професійний авторитет та загальну оцінку його якостей як добропорядної людини. Також розповсюдження в суспільстві, серед підприємств, установ та організації вказаної недостовірної інформації порушує ділову репутацію КП «Київтранспарксервіс», оскільки на підґрунті даної інформації у суб'єктів господарювання та інших учасників суспільних відносин складається хибне уявлення про діяльність підприємства. Додав, що неправомірними діями відповідачів йому було завдано моральну шкоду, що виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги в зв'язку з тим, що він був ображений та принижений серед невизначеного кола учасників суспільних відносин, які ознайомлювалися з даною статтею.

В червні 2018 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду заперечення проти позову в яких зазначив, що позовні вимоги ним не визнаються виходячи з наступного. Так, в першу чергу зазначає, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки ТОВ «УкрПресІнфо» є засобом масової комунікації і в процесі подальшої реєстрації ЗМІ, тому всі претензії з боку позивача до ОСОБА_4 є безпредметними та безпідставними. Крім того, Конституцією України кожному гарантовано право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Вважає, що сумнівів в тому, що інформація, яка опублікована на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1 має суспільний інтерес, адже мова в статті йде про організований згаданими особами, які мають або мали ті чи інші владні/службові повноваження, збір коштів всупереч «Правил паркування транспортних засобів», яким запроваджується 100% плата за паркування через електронні термінали, про що вказується у статті. В свою чергу, позивач просить суд визнать недостовірною та такою, що не відповідає дійсності та порочить честь та гідність інформацію та не вказує конкретного змісту. При цьому, позивач не зазначає конкретно, яка саме інформація на його думку є недостовірною і не бере до уваги той факт, що інформація, яку він вважає недостовірною і просить спростувати - є нічим іншим, як дослівним відтворенням повідомлень фізичних осіб - паркувальників, які безпосередньо змушені збирати кошти з довірливих громадян-водіїв. Звертає увагу суду на те, що інформація, спростування котрої вимагає позивач, не може бути витлумачена як така, що міститься фактичні дані з огляду на те, що навіть відтворені в статті слова не містять жодних фактичних даних про вчинення тим чи інших дій позивачем. Жодного стверджувального речення, з якого можна зробити висновок, що воно містить конкретні, фактичні дані, в ненаведеному позивачеві тексті не міститься і тому доводи позивача про те, що оприлюднена відповідачами інформація є не оціночним судженнями, а фактами - є лише його припущеннями. Також позивач, який вважає себе публічною особою, якщо він вважав, що оціночні судження або думки, поширені в ЗМІ, принижують його гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, він має право скористатися наданим йому правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж ЗМІ, в даному випадку на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Крім того, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу про завдання йому моральної шкоди, а отже вищевказане в своїй сукупності свідчить про безпідставність позовних вимог.

Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Яровенко Н.О. визнано необґрунтованою, провадження по справі зупинено та передано заяву про відвід для вирішення в порядку ст. 33 ч. 1 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2018 року, заяву про відвід судді визначено головуючому судді Арапіній Н.Є.

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відмовлено відповідачу ОСОБА_4 в задоволенні заяви про відвід судді Яровенко Н.О.

Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, визнати розміщену в мережі інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» недостовірною, зобов'язати ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» та ОСОБА_4 опублікувати спростування ощирення відомостей, що є недостовірними та порушують ділову репутацію ОСОБА_1 шляхом невідкладного розміщення протягом 3 календарних днів в мережі Інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info інформаційного повідомлення про спростування недостовірної інформації, опублікованої у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме інформацію про те, що ОСОБА_1 - керівник служби безпеки КП «Київпарктрансервіс» не є безпосереднім виконавцем та організатором роботи цієї злочинної схеми, дані повідомлення повинні сповістити користувачам інтернет-сайту Ukrpress.infо, що інформація викладена у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», про те що ОСОБА_1 - керівник служби безпеки КП «Київпарктрансервіс», ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як такі, які є злочинним угрупуванням в складі 4 осіб, що збирає в місяць від 700 000,00 грн. до 1 000 000,00 грн. «чорної готівки» є недостовірною; невідкладного видалення протягом 3 календарних днів з мережі інтернет з веб-сторінки Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікованої статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» в повному обсязі та стягнути з ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» та ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та судовий збір.

Представник відповідача ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» в судовому засіданні позовні вимоги не визнає в повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просить відмовити в задоволенні позову. Також він зазначив, що ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» не є власником інтернет веб-сторінки Ukrpress.info.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, посилаючись на обґрунтування, що зазначені у запереченні на позов, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» та відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та докази приходить до наступного.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно з частиною першою статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до Конституції України, життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Як визначено в ст. 201 Цивільного кодексу України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Як закріплено у положеннях ч.ч. 1-3 ст. 297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 299 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Судом встановлено, що в мережі інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1» від автора ОСОБА_5, в якій згадується ОСОБА_1., ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як такі, що є злочинним угрупуванням в складі 4 осіб, що збирає в місяць від 700 000,00 грн. до 1 000 000,00 грн. «чорної готівки». (а.с.5-6).

Вказану інформацію позивач вважає негативною та такою, що порочить його честь, гідність та репутацію.

Згідно п.1.3. Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого Наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету звязку та інформатизації України від 25.11.2002 № 327/225, веб-сайт це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет; веб-портал це веб-сайт, організований як системне багаторівневе об'єднання різних ресурсів та сервісів для забезпечення максимальної можливості доступу до інформації та послуг.

Домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється. ( абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації»)

Відповідно до абз. 9 п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2002 р. № 522 доменне ім'я - буквено-цифровий вираз, що ідентифікує будь-який комп'ютер абонента у мережі Інтернет.

Таким чином, доменне ім'я, зареєстроване у відповідному домені використовується для позначення відповідного сайту. Для того, щоб сайт був позначений конкретним доменним ім'я, спочатку необхідно зареєструвати доменне ім'я у відповідному домені.

Власником сайту є особа, на яку зареєстроване відповідне доменне ім'я.

Таким чином, суб'єктами правовідносин з реєстрації доменного імені є реєстрант, реєстратор та адміністратор адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені. Під час реєстрації доменного імені реєстрант надає контактну інформацію про себе реєстратору, таким чином ці дані є в розпорядженні реєстратора та адміністратора. Факт реєстрації доменного імені означає делегування прав на нього реєстранту, який і використовує відповідне доменне ім'я для позначення сайту, тобто є власником цього сайту.

За наведених обставин, належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, є дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстрантом, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені.

Саме власник веб-сайту створює технічну можливість для розміщення інформації на відповідному веб-сайті іншим особам.

Як роз'яснено у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Так, в судовому засіданні позивачем та його представником не доведено факту того, що ТОВ «Інформаційне агентство «Укрпрес-Інфо» та ОСОБА_4 є власниками веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_3. З доданої до матеріалів справи статті вбачається, що даний матеріал підготовлений ОСОБА_5, але вимог до нього позивачем не пред'явлено.

Під час розгляду справи, позивачем з метою реалізації своїх процесуальних прав та обов'язків не було заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом надання інформації стосовно власника доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3

Одночасно із цим слід зазначити, що в статті, що розміщена в мережі інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» мова ведеться про особу, прізвище якої відрізняється від прізвища позивача, а саме мова іде про «ОСОБА_1», що не доводить того факту, що спірна інформація відноситься саме до позивача ОСОБА_1.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення відповідачами правопорушення, яке полягало саме у поширенні ними інформації, що відповідно до положень закону може мати статус недостовірної, та є такою, що порушує особисті немайнові права, чи завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін по справі, суд, оцінюючи заявлені позивачем вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, поширену в мережі Інтернет на веб-сторінці Ukrpress.info за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 68 Конституції України, ст.10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.ст. 277, 297, 299 Цивільного кодексу України, ст.1 Закону України «Про телекомунікації», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 18, 23, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНСТВО" УКРПРЕС-ІНФО», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01 березня 2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко