ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/7733/19
Провадження № 22-ц/4820/1934/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Кошельник В.М.,

з участю апелянта, представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив :

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ОСОБА_1 15.07.2016 року зареєстровано шлюб. Від шлюбу народився спільний син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та їх подружні обов`язки. В сім`ї постійно відбувались сварки від чого сторони стали чужими один одному. 16.03.2019 року спільне життя з відповідачем припинилось у зв`язку із побиттям її відповідачем.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2019 року позов задоволено, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 15.07.2016 року у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1015 розірвано. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на грубе порушення норм процесуального права. Зазначив, що судом не з`ясовано та не перевірено обставини, що мають значення для справи зокрема, що сторони не припинили проживати разом, станом на 04.10.2019 року проживають спільно, виховують двох дітей, ведуть спільне господарство та відпочивають. Судом першої інстанції справу вирішено формально, оскільки фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу не з`ясовано, не забезпечено участь у судовому засіданні обох сторін, не вжито заходів щодо їх примирення.

Апелянт в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Заперечила, що сторони проживають разом та продовжують вести спільне господарство.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно доч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що шлюбні відносини існують формально, оскільки сторони разом не проживають. Спільне життя у них не склалось через несумісність характерів, що призводить до частих суперечок між ними. Спільне господарство сторони не ведуть.

Рішення суду є законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстрований 15.07.2016 року у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1015 (а.с. 5). Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно листа Зарічанського відділення поліції ХВП ГУНП в Хмельницькій області на заяву ОСОБА_2 , що зареєстрована в ЖЄО №3545 від 19.03.2019 року щодо нецензурних висловлювань на її адресу чоловіком ОСОБА_1 , останній повідомлено про відмову у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР (а.с. 14).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідачем не надано належних доказів того, що між сторонами не припинені подружні стосунки та вони продовжують вести спільне господарство. Вказані обставини категорично заперечуються позивачем. Зазначення останнім у позовній заяві власної адреси проживання, яка збігається з відповідною адресою проживання відповідача не є належним доказом того, що фактичні шлюбні відносини сторін не припинені та спільного ведення господарства сторонами.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2019 року сторонам було надано строк на примирення два місяці, проте істотних наслідків для збереження шлюбу даним заходом досягнуто не було. Вказане спростовує доводи апелянта відносно невжиття судом першої інстанції заходів щодо примирення подружжя.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд формально вирішив справу та розірвав шлюб в якому є двоє неповнолітніх дітей, не перевірив всіх обставин справи не заслуговують на увагу, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, сторони подружні відносини припинили й не ведуть спільного господарства.

Доводи скарги, щодо порушення судом норм процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм процесуального права та не впливають на законність судового рішення, фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова