Справа № 558/597/18
номер провадження 2/558/6/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

15 січня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської селищної ради, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У вказаній позовній заяві позивач ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації у позовній заяві посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не займається вихованням дитини, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з своєю дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

З 5 червня 2018 року дитина відповідача перебуває на обліку в Службі у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Неповнолітню ОСОБА_5 тимчасово влаштовано в сімю ОСОБА_6, жительки с. Кирилівка, Великописарівського району Сумської області. Відповідач ОСОБА_4 жодного разу не зверталась у Службу у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації з проханням забрати до себе дочку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та зазначала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Від Демидівської селищної ради Рівненської області до суду надійшла письмова заява з проханням провести судовий розгляд справи без участі представника ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області та зазначали про те, що підтрумують позовні вимоги позивача, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання 26 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року не зявилась, хоч про час та місце їх проведення була повідомлена у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частина 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_4 не повідомила, клопотань про проведення судового розгляду справи без її участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала.

За таких обставин, за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Судом по даній цивільній справі 10 грудня 2018 року проведено підготовче засідання.

Судові засідання призначалися на 26 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року.

У вказані судові засіданні відповідач та/чи її представник не зявлялися.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 (а.с. 10), копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №115556 (а.с. 9) ОСОБА_5 народилася 1 липня 2010 року, її матірю вказана ОСОБА_4, батьком - ОСОБА_8. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 пояснила, що вона проживала з бабою, а коли її баба померла, то вона переїхала проживати до тітки ОСОБА_6 Їй подобається у тітки, вона ходить в нову школу, має друзів. Тітка до неї відноситься добре. Її мама до неї не приїжджає, де вона проживає не знає. Перед судовим засіданням мама їй дзвонила, але вона була у нетверезому стані.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що відповідач ОСОБА_4 є її двоюрідною сестрою. Неповнолітня ОСОБА_5 проживала з бабою. За декілька днів до смерті мати відповідача ОСОБА_4 (а баба неповнолітньої ОСОБА_5В.) їй зателефонувала та просила доглянути ОСОБА_5 Після смерті баби вона забрала ОСОБА_5 до себе проживати. Де проживає відповідач ОСОБА_4 невідомо. ОСОБА_4 іноді їй телефонує. Власних дітей вона не має, звикла до ОСОБА_5 та вважає її своєю дочкою.

Згідно висновку ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації від 13 вересня 2018 року (а.с. 13), ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації вважав за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, востаннє приїзджала до дочки у вересні 2017 року, приїхавши на похорон своєї матері, яка повністю займалась вихованням своєї внучки ОСОБА_5 3 червня 2018 року ОСОБА_4 залишила свою дитину і поїхала у невідомому напрямку. З матірю неповнолітня ОСОБА_5 проживати не хоче, вона її боїться. Дитина висловила бажання проживати з своєю тіткою ОСОБА_6

Згідно характеристини Демидівської селищної ради Рівненської області від 29 серпня 2018 року ОСОБА_4 за час проживання на території Демидівської селищної ради Рівненської області зарекомендувала себе посередньо. Участі у вихованні своєї дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не бере, матеріально не підтримує, життям та здоровям дитини не цікавиться. Дитиною опікується ОСОБА_6 (а.с. 5).

Дослідженими доказами по справі встановлено, що неповнолітня дочка відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 навчалась у Рогізненській початковій школі Демидівської селищної ради. Згідно характеристики Рогізненської початкової школи ОСОБА_5 програмовий матеріал опановує на середньому та достатньому рівні. Любить своїх рідних, потребує уваги та любові від мами, боляче реагує на її відсутність (а.с. 11, 12).

Як встановлено в судовому засіданні, згідно актів обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_5 (а.с. 6, 7, 8), в будинку за місцем її проживання санітарно-гігієнічні умови задовільні, в будинку чисто та охайно. Проте, ОСОБА_4, яка є матірю дитини ОСОБА_5, з дочкою не проживає. Зі слів ОСОБА_9, ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, востаннє приїзджала до дочки у вересні 2017 року, приїхавши на похорон своєї матері, яка повністю займалась вихованням своєї внучки ОСОБА_5 3 червня 2018 року ОСОБА_4 залишила свою дитину і поїхала у невідомому напрямку, таке бувало і раніше, проте дитину доглядала бабуся.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 висловила бажання проживати з своєю тіткою ОСОБА_6

Досліджені докази по справі свідчать про небажання відповідача ОСОБА_4 виконувати свої батьківські обовязки стосовно неповнолітньої дитини, байдуже ставлення до такого обовязку.

Відповідач ОСОБА_4 без будь-яких поважних причин не займається вихованням дитини, не проживає з дитиною, не цікавиться її навчанням, станом здоровя, не спілкується з дитиною, не дбає про її фізичний та духовний розвиток.

Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків.

За таких обставин, суд, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки зясованими обставинами та дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дітей, а тому суд стягує з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача, або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів.

При визначенні розміру аліментів, що належать до стягнення з відповідача ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, враховує те, що відповідач ОСОБА_4 є працездатною, а також те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 1409,60 гривень (704,80 гривень + 704,80 гривень = 1409,60 гривень), з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів з вимогами майнового та немайнового характеру, які оплачуються судовим збором окремо, та того, що на час подання до суду позовної заяви з вимогами про захист прав дитини, позивач звільнений від сплати судового збору (п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_4 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на положення ст.ст. 164-166 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 164-166, 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 (Пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1409 (ОСОБА_6 тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 15 січня 2019 року.