Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/536/2019 Справа № 641/8677/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Григор?єва Б.П.

за участю секретаря судового засідання - Максимової Т.І,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітніх дітей без згоди матері, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

В підготовче судове засідання, призначене на 10 грудня 2018 року представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить власноручний підпис у явочному листі, причини неявки суду не повідомив, 16 січня 2019 року представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку із занятістю в іншому судовому засіданні, доказів на підтвердження участі в іншій справі суду не надано.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що позовна заява ОСОБА_2, викладена без додержання вимог п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, тому відповідно до п. 8. ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, ув'язку з відкриттям провадження без додержання вимог викладених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 8. ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що суд на час проведення підготовчого засідання не надавав позивачу строк для усунення недоліків, ухвалу про залишення позову без руху не постановляв, а тому, застосування положень п. 8. ч.1 ст. 257 ЦПК України до зазначених правовідносин - є безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст.197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Якщо розгляд справи у випадках, передбачених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, крім випадку ухвалення рішення про колегіальний розгляд справи, коли підготовче засідання проводиться спочатку лише у разі, якщо суд дійшов висновку про необхідність його проведення.

Відповідно до ч. 2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до ЦПК України судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки належним чином повідомлений позивач та його представник вдруге в підготовче засідання не з'явилися, доказів поважності неявки в судове засідання не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, відсутні випадки, перелічені у ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тому немає підстав для відкладення підготовчого засідання, передбачених ч. 2 ст. 198 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_2І,. підлягає залишенню без розгляду в зв'язку з повторною неявкою в підготовче судове засідання його представника без поважних причин, з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в підготовче судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов'язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції -принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Оскільки належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з'явилися в підготовче засідання і не повідомили про причини неявки, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, будь-яких доказів відсутності у позивача та його представника можливості прибути до суду через поважні причини не надано, за результатами підготовчого провадження належить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що процесуальна бездіяльність позивача не може бути перешкодою для здійснення судочинства судом першої інстанції у визначені чинним Цивільно-процесуальним законодавством строки.

Постановлення судом даної ухвали не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з таким самим позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 197, 198, 200, 223, п. 5 ч. 1 ст. 257, 259-261, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України - відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України - задовольнити

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітніх дітей без згоди матері- залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -Б. П. Григор'єв