"17" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Локотковій І.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку,-
11 липня 2019 року позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Подав письмові пояснення в яких просив розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника та прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини та чинного законодавства.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 січня 2020, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог, а саме щодо позбавлення відповідачів права користування житловим приміщення задоволено в повному обсязі.
Суд, дослідивши подані докази та матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.3 Статуту Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Райффайзен Бак Аваль» протоколом № Зб-58 від 27 квітня 2018 року та погодженого НБУ 23 травня 2018 року, протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ « Райффайзен Банк Аваль». ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-58 від 27 квітня 2018 року прийнято рішення про зміну найменування ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ « Райффайзен Банк Аваль». АТ « Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
З метою забезпечення виконання зобов`язань, 19 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки (а.с. 17-20).
Відповідно до п. 1.2 Договору предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. 19 лютого 2007 року за реєстровим № 276.
Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в розмірі 1 610 000,00 грн.
Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, 19 лютого 2007 року приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. було внесено запис про обтяження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору № 277 від 19 лютого 2007 року.
Крім того, 07 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 960 595,10 гривень заборгованість за кредитним договором, 1700 гривень сплаченого державного мита, 30 гривень за інформаційні послуги, а всього 1 977 625,10 гривень. Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .
Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
З договору купівлі - продажу квартири від 19 лютого 2007 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. за реєстровим № 276 вбачається, що Спільне українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю «Арлес» (надалі - продавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 ( надалі - покупець) уклали договір за яким продавець продав та передав у власність, а покупець купив та прийняв у власність належну продавцю квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 придбав вище зазначену квартиру за кредитні кошти. що також підтверджується Додатком 2 Для кредитів під заставу заявою-анкетою позичальника, де в графі 2Цільове використання кредиту» зазначено - придбання квартири.
Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Керуючись ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК УРСР АТ №Райффайзен Банк Аваль» надіслав відповідачам письмову вимогу про усунення перешкод основного зобов`язання від 30.05.2019 №114/5-154 865, №114/5-154 867, №114/5-154 868, проте станом на день подачі позову до суду, залишена без задоволення.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за №5 від 30.03.2012, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.
Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення
При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Малолітній ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, а саме 19 лютого 2007 року, тобто передача її в іпотеку Банку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи.
Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за № 5 від 30.03.2012, згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.
У зв`язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.
Враховуючи те, що право користування спірною квартирою в малолітнього ОСОБА_4 виникло після укладення Договору іпотеки, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4 , , з квартири АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги про зняття з реєстраційного обліку відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 слід зазначити наступне.
Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, виходи з вище вказаної норми, суд не наділений повноваженнями щодо зняття з реєстраційного відповідача, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 19, 23, 34, 209, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Виселити з квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2019 року.
Суддя Н.О. Яровенко